ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5053/23
провадження № 1-кп/753/751/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 25.02.2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянин України, з вищою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 25.02.2023 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні гаражного боксу за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив опір працівникам правоохоронного органу за наступних обставин.

25.02.2023 року приблизно о 17 год. 05 хв., працівники управління патрульної поліції у м. Києві, у складі екіпажу «Рубін-251»: командир роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві ДІІ ОСОБА_5 та поліцейський роти № 1 батальйону № 4 полку № 2 управління патрульної поліції у м. Києві ДПП ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов?язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», здійснюючи патрулювання Дарницького району м. Києва, отримавши виклик по спец лінії «102», прибули за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 7, де на території гаражного кооперативу «Захисник» зустріли заявницю ОСОБА_7 , яка повідомила, щодо можливого вчинення крадіжки з гаражного боксу.

В подальшому, під?їхавши до гаражного боксу, на який вказала ОСОБА_7 , працівниками правоохоронного органу встановлено, що в приміщенні, з якого зі слів заявниці могла бути вчинена крадіжка, знаходиться ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав ознаки алкогольного сп?яніння, поводив себе зухвало та на вимоги працівників поліції пред?явити документи, що посвідчують особу, у відповідності до статті 32 ЗУ «Про Національну поліцію» (Перевірка документів особи), останній почав виражатися нецензурною лайкою.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_3 , працівники патрульної поліції зробили останньому зауваження та попрохали його заспокоїтися, на що він ніяким чином не реагував та продовжив нецензурно виражатися в бік поліцейських.

В свою чергу, ОСОБА_5 , являючись працівником правоохоронного органу, діючи на законних підставах, а саме: на виконання своїх обов?язків передбачених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», згідно положень якої працівник поліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов?язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, перебуваючи у форменому одязі працівника поліції, стоячи перед ОСОБА_3 , який в той час сидів у кріслі, став вимагати у останнього припинити протиправні дії та підвестись на ноги з метою подальшого встановлення його особи.

В цей час, близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції у форменому одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України, які виконують свої службові повноваження, продовжив вести себе агресивно та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику поліції, штовхнув поліцейського ОСОБА_5 ногою в живіт, тим самим почав чинити опір та завдав фізичного болю останньому.

Далі, працівники поліції, застосовуючи фізичну силу, стали намагатися затримати ОСОБА_3 , однак останній активно перешкоджав законному застосуванню до нього сили, ховав руки під себе, намагався вирватися, тим самим чинив опір під час здійснення ними своїх службових обов?язків.

У зв?язку із протиправними діями ОСОБА_3 , працівниками поліції було прийнято рішення, відповідно ст. 45 ЗУ «Про Національну поліції України», про застосування відносно останнього спеціального засобу «кайданки» та його було затримано.

Після затримання ОСОБА_3 чинив супротив законним діям потерпілого ОСОБА_5 , вириваючись, тим самим чинив опір під час здійснення поліцейським своїх службових обов?язків.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які викладені вище та пояснив суду, що дійсно чинив опір працівникам правоохоронних органів та відбивався від них в зв`язку з тим, що вважав їх дії незаконними та перебував у емоційно-збудженому стані. Також зазначив, що розуміє, що вчинив злочин, щиро кається, просив суворо не карати. Просив призначити йому покарання у виді штрафу, зазначивши, що має працює неофіційно та має кошти для його сплати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі та визначити іспитовий строк, щоб обвинувачений дійсно зрозумів, що вчинив та зробив для себе висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також його ставлення до вчиненого. При призначенні покарання судом також враховується наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що необхідним та достатнім покаранням, яке необхідно призначити ОСОБА_3 є покарання у штрафу в межах визначених санкцією ч. 2 ст. 342 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного злочину і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Підстав для призначення ОСОБА_3 більш тяжкого покараання, зокрема і у виді обмеження волі, суд не вбачає.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні суд покладає на ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: оптичні диски - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 1998 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: