Провадження № 1-кс/686/3941/24
У Х В А Л А
06 травня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 26.04.2024, близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом спеціалізованого вантажного фургона малотонажного «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом по проїзній частині, що біля будинку АДРЕСА_2 в напрямку до вул. Староміської, не переконався у безпеці свого руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась в попутному для фургона напрямку руху по проїзній частині.
Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
26.04.2024 після огляду місця події, спеціалізований вантажний фургон малотонажний «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України, вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримування транспортних засобів, що по АДРЕСА_1 .
27.04.2024 слідчий виніс постанову на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання спеціалізованого вантажного фургона малотонажного «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він є матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2024 клопотання про арешт указаного майна повернуте прокурору для усунення недоліків. Зокрема для надання відомостей про отримані потерпілою тілесні ушкодження, ознаки речового доказу транспортного засобу, з урахуванням чого було ініційоване кримінальне провадження та вилученого його, що впливає на оцінку підстав, мети та способу арешту (застосування до майна усіх чи частини визначених законом заборон).
Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор усунув лише частково.
Прокурор зазначає, що під час досудового розслідування встановлено, що саме за участю спеціалізованого вантажного фургона малотонажного «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої завдано шкоди здоров`ю пішоходові ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 25.06.2020 власником спеціалізованого вантажного фургона малотонажного «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 . (м.т. НОМЕР_3 ).
Прокурор просить накласти арешт та зазначений транспортний засіб з метою його збереження як речового доказу.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні у тому, що з участю транспортного засобу відбулася дорожньо-транспортна пригода.
Разом із цим, матеріали клопотання свідчать, що зазначений транспортний засіб в момент дорожньо-транспортної пригоди не зазнав жодних пошкоджень.
Про це свідчить протокол огляду місця події від 26.04.2024 , згідно з яким на фургоні малотоннажному «Mercedes-Benz 208D» д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено потертості бруду на задній дверці(ляді).
Отже, вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно із поясненнями водія ОСОБА_4 він 26.04.2024 приблизно о 14 год.30 хв. зупинився для вивантаження товару біля піцерії «Чілі піца» по вул. Кам`янецькій, 2. Рухаючись після вивантаження товару заднім ходом, не помітив пішохода, який перебував у «сліпій зоні». Почувши гуркіт, зупинив транспортний засіб, побачив жінку та викликав швидку і поліцію.
Із долученої копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди також слідує, що розташування транспортного засобу відносно елементів дороги та будівель зафіксовано шляхом фотофіксації, про що вказано у протоколі.
Зазначення технічних складових транспортного засобу будь-яких пошкоджень,які б впливали на доказування механізму чи обставин дтп у клопотанні відсутні.
Відомостей про залишення місця дтп водієм транспортного засобу водієм ОСОБА_4 транспортного засобу після дтп відсутні.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
З огляду на відсутність доведення ризику знищення цього майна, відсутність ризику спотворення слідів кримінального правопорушення, яких крім потертостей бруду на ньому, немає , ураховуючи свідому поведінку водія, який самостійно повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, задля забезпечення проведення із транспортним засобом слідчих дій, які допоможуть відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність арешту транспортного засобу шляхом встановлення заборони його відчуження і розпорядження, оскільки відомості про ненадання цього майна для проведення будь-яких подальших слідчих дій, у матеріалах клопотання відсутні.
Слідчий суддя враховує аргументи прокурора про необхідність, на його переконання дослідження технічного стану транспортного засобу, зокрема встановлення стану перебування гальмівної системи транспортного засобу у працездатному стані, однак її проведення забезпечене перебуванням транспортного засобу у розпорядженні сторони обвинувачення із 26.04.2024 та не є безумовною підставою для позбавлення власника транспортного засобу усіх повноважень стосовно його майна, з огляду на указану відсутність зафіксованих його пошкоджень та відсутність залучення для фіксації обстановки під огляду місця події на підставі ч.3 ст.237 КПК України осіб, які володіють спеціальними знаннями.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя