Справа № 282/546/24
Провадження № 1-кс/282/199/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 рокуселище Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23 березня 2024 року у вечірній час, тобто у період дії на території України воєнного стану, ОСОБА_4 разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , перебували в с.Кутище Житомирського району Житомирської області, де у них виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевих труб, до яких прикріплені дорожні знаки, що знаходяться на узбіччі автодороги в напрямку с.Филинці Житомирського району Житомирської області.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для інших осіб, діючи свідомо, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , 23.03.2024 близько 21 години, за допомогою фізичної сили рук відламали від частини, яка знаходиться у землі та таємно викрали 9 металевих труб наступними розмірами: 279 см. довжиною, діаметром 5,0 см., товщиною стінки 2,5 мм.; 260 см. довжиною, діаметром 5,0 см., товщиною стінки 2,5 мм.; 350 см. довжиною, діаметром 5,5 см., товщиною стінки 2,5 мм., 211 см. довжиною, діаметром 4,8 см., товщиною стінки 2,5 мм.; 200,4 см. довжиною, діаметром 4,8 см., товщиною стінки 2,5 мм.; 284,6 см. довжиною, діаметром 5,7 см., товщиною стінки 2,5 мм., 200,3 см. довжиною, діаметром 4,8 см., товщиною стінки 2,5 мм.; 264,2 см. довжиною, діаметром 4,8 см., товщиною стінки 2,5 мм., 214,5 см. довжиною, діаметром 4,8 см., товщиною стінки 2,5 мм., які перебувають в комунальній власності на балансі Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної держаної адміністрації.

З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної держаної адміністрації матеріальної шкоди на загальну суму 4080, 97 грн.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000084 від 17.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

30.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Так, органом досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин, що обґрунтовується його суворістю та невідворотністю реальної міри покарання;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема затягувати розслідування не явкою на виклики до слідчого.

Відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність клопотати перед судом про обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та обґрунтував необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На запитання головуючого яким чином підозрюваний зможе впливати на потерпілого який є юридичною особою відповісти не зміг.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання. Захисник ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_4 свої процесуальні обов`язки виконує належним чином. Вважає, що не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, адже не доведено належними та допустимими доказами, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема затягувати розслідування не явкою на виклики до слідчого, оскільки відсутні відповідні докази на підтвердження того.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього копії матеріалів, слідчий суддя дійшов наступного висновку,.

Слідчим суддею встановлено, що 17.04.2024 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000084.

30 квітня 2024 року громадянину ОСОБА_4 , відповідно до ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, шляхом вручення йому особисто письмового повідомлення про підозру.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вручено підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням строку, передбаченого ч.2 ст.184 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини тощо.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, вирішуючи питання про наявність підстави застосування запобіжного заходу, передбаченої ч.2 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011року, заява № 42310/04).

Так, в матеріалах клопотання містяться достатні дані, які переконують слідчого суддю у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, санкція за вчинення якого, передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, і висунута підозра є обґрунтованою, що підтверджується сукупністю досліджених слідчим суддею доказів, зібраних у ході досудового розслідування.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, оскільки доведення факту вчинення інкримінованого особі правопорушення є завданням попереднього розслідування, якому має сприяти й обраний запобіжний захід (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року, заява № 9627/81).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на рід інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (п.106 рішення від 8 лютого 2005 року у справі «Панченко проти Росії», заява № 45100/98). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

За встановлених обставин слідчий суддя не погоджується з наявністю вказаних слідчим в клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази їх існування.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, то слідчий суддя зазначає, що особисте зобов`язання є найм`якшим запобіжним заходом, передбаченим КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, у відповідності до ч.2 ст.194 КПК України, відмовляє в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , оскільки під час розгляду клопотання слідчими та прокурорами не доведено наявності всіх обставин, передбачених у ч.1 ст.194 КПК України

Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.194 КПК України, у зв`язку з доведеністю прокурором, під час розгляду даного клопотання, наявності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, слідчий суддя, вважає за можливе зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.

Керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На підставі ч.3 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 45 хв. 28 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1