СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/2640/24
пр. № 1-кп/759/895/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання : ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0002095 від 17.11.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.08.2018 Святошинським районним судом у місті Києві за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільненого 20.07.2022 по відбуттю покарання;

- 23.06.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ч 1 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, покарання не відбув,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, протягом року належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив умисний злочин у сфері наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, але не пізніше 16.11.2023 незаконно придбав 1 (одну) пігулку, що містила наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальна маса метадону (фенадону) в пігулці становить 0,022 г.

Усвідомлюючи, що придбана ним пігулка відносяться до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, ОСОБА_3 маючи злочинний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), поклав її до передньої правої кишені своїх штанів, таким чином незаконно придбав та став зберігати, при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В той же день, 16.11.2023, приблизно о 13 годині 06 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці, біля будинку за адресою: місто Київ, проспект Берестейський, 104, був зупинений працівниками поліції та в подальшому, в період часу з 14 години 47 хвилин до 14 години 53 хвилини, на законну вимогу яких у присутності двох понятих, із передньої правої кишені штанів видав для огляду 1 пігулку. Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-23/62318-НЗПРАП від 11.12.2023, у наданій на дослідження 1 (одній) пігулці білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) в пігулці становить 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно списку №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, та згідно Таблиці №1 Наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмір виявленого та вилученого метадону (фенадону) масою 0,022 г, є більшим за невеликий розмір, що становить до 0,02 г, та достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і надав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, особу обвинуваченого, який одружений, утриманців не має, не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства неможливе та вважає за потрібне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, після засудження його 23.06.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 162, ч 1 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч.1 ст. 70 КК України України до остаточного покарання у виді арешту строком на 3 місяці, яке він не відбув.

Відтак, на підставі ст.71 КК України, з урахуванням приписів ст.72 КК України,відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, до покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2023року та призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, яке повинно бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин та ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України або ж застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Викладена позиція суду відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі Скоппола проти Італії від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, які становлять 3029,12 гривень ( висновок № СЕ-19/111-23/62318-НЗПРАП від 11.12.2023).

На стадії досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.02.2024, до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком до 31.03.2024.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься й питання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд враховує призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням, відомості про особу обвинуваченого, та вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.06.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 01 лютого 2024 року.

Запобіжний захід застосований стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, що становлять 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, який передано на зберігання в кімнату збереження речових доказів Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1