н/п 1-кс/490/908/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/77/24
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

29 лютого 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором,про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, має середню-спеціальну освіту, безробітному, неодруженому, зареєстрованому та фактичного проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 25.05.2022 Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000015 від 03.01.2024, в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивує тим, що 03.01.2024 близько 14.00 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , перебували на зупинці громадського транспорту «3-тя Слобідська», розташованої неподалік будинку №148 по пр. Центральному у м. Миколаєві, де між ними виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 дістав із карману пальто невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на ніж, який порахував зручним знаряддям для спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Далі, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний намір, утримуючи в правій руці невстановлений в ході досудового розслідування предмет, схожий на ніж, наніс ним ОСОБА_8 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив ОСОБА_8 проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва, відкритий лівобічний гемопневматорекс, що відповідно до Інструкції, затвердженої Наказом МОЗ від 17 січня 1995 року № 6 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності».

04.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

05.01.2024 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.03.2024 включно.

26.02.2024 року постановою керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_9 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 04.04.2024 року.

Строк тримання під вартою закінчується 02.03.2024 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

Для закінчення досудового розслідування у справі необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, завершення яких потребують додаткового часу, а саме: провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_6 ;провести слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_10 ;призначити судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_6 ;висновком експерта № 104 від 15.02.2024;виконати вимоги ст.ст.290-291 КПК України з підозрюваним, його захисником; скласти та завчасно направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

04.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

05.01.2024 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.03.2024 включно.

26.02.2024 року постановою керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_9 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 04.04.2024 року.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК Українисудом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:протоколом огляду від 03.012024; протоколом затримання ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімкам за участю потерпілого ОСОБА_8 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі від 5 до 8 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, оскільки вони є його знайомими. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має законних джерел прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, крім того вчинив вказаний злочин в період іспитового строку, що свідчить про протиправну поведінку підозрюваного.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Проте ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор в судовому засіданні просила не враховувати.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, а також який за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), а також особу підозрюваного, який не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий, вчинив вказаний злочин в період іспитового строку.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмірзастави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить починаючи з 29 лютого 2024 року до 03 квітня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1