Справа № 467/682/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Арбузинка кримінальне провадження№0000043 від 04.05.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, що на утриманні має 1 неповнолітню дитину, що проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 03.05.2024 року близько 19 години, ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання на території житлового будинку по АДРЕСА_1 , де під час сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у нього виник умисел, направлений на завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

В той же час, реалізуючи задумане, перебуваючи на території житлового будинку по АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливі суспільно небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 схопив ОСОБА_5 обома руками за передпліччя обох рук, а потім обома руками за шию, здавлюючи в області хвату, внаслідок чого завдав останній легкі тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя та синця правого передпліччя.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав в повному обсязі, зазначив.

ОСОБА_4 пояснив, що 03.05.2024 року у вечірній час перебував в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , подробиць того, що відбулося не пам`ятає, так як був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Наступного дня дізнався, що вчинив від дружини ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 . Про вчинене щиро шкодує.

Крім показань обвинуваченого, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої неповнолітньої ОСОБА_5 , яка розповіла, що 03.05.2024 року у вечірній час її батько ОСОБА_4 перебував за місцем їх мешкання по АДРЕСА_1 п`яний. Коли прийшла її мати, ОСОБА_6 , батько вчинив з матір`ю сварку. Щоб запобігти цій сварці ОСОБА_5 втрутилась, через що батько переключив свою увагу з матері на неї, схопив обома руками за передпліччя, потім за шию, потім вона впала. Тим часом мати відтягнула від неї батька. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та передпліччя.

Показаннями ОСОБА_6 , законного представника потерпілої, яка розповіла, що 03.05.2024 року у вечірній час її чоловік, ОСОБА_4 , перебував за місцем їх мешкання по АДРЕСА_1 п`яний. Коли вона прийшла з роботи, чоловік вчинив з нею сварку. Донька, ОСОБА_5 , втрутилась, через що батько переключив свою увагу з матері на неї, схопив обома руками за передпліччя, потім за шию, потім донька впала. Тим часом ОСОБА_6 вдалося відтягнути чоловіка від доньки. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та передпліччя.

Висновком експерта №153 від 10.05.2024 року, виконаним на підставі постанови слідчого від 10.05.2024 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено: синець обличчя, синці правого передпліччя і лівого стегна. Дані ушкодження могли утворитися у строк, вказаний у постанові (тобто 03.05.2024 року) від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів) (руки, ноги тощо) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо. Тілесні ушкодження небезпечними для життя не були.

Керуючись положеннями ст. 370 КПК України, суд ухвалює вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Також суд виходить з приписів ч.1 ст.337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Крім того, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оцінюючи досліджені та перевірені докази в їх сукупності, суд виходить з того, що відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Досліджені в судовому засіданні докази, в тому числі показання обвинуваченого, потерпілої і законного представника потерпілої суд оцінює як належні, допустимі та достовірні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, здобуті у порядку, визначеному КПК України та не викликають сумніву у їх достовірності.

Проаналізувавши та оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень за обставин, викладених в обвинувальному акті доведена поза розумним сумнівом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

Інших обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, з урахуванням положень ст. 337 КПК України та змісту обвинувального акту, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений є раніше не судимою особою, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання, одружений, виховує неповнолітню доньку, щодо якої, власне, і вчинене кримінальне правопорушення, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, не працює.

Крім того, суд враховує позицію потерпілої та сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого та вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1