Провадження № 1-кс/947/4108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленнями 25 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України за №№ 955, 956 від 27.09.2021, згідно яких жителі Білгород Дністровського, Татарбунарського, Болградського районів Одеської області за участі інших залучених ними осіб, здійснюють незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут підакцизних товарів з використанням підроблених марок акцизного податку.

Крім того, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження детективами Підрозділу детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області встановлено інформацію щодо осіб та місць незаконного зберігання та збуту контрафактних підакцизних товарів.

Під час досудового розслідування в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено мобільний телефон Iphone 14 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , с РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; який користується транспортним засобом марки «LAND ROVER RANGE ROVER»», д.н.з. « НОМЕР_4 », VIN « НОМЕР_5 ».

У ході огляду мобільного телефону, вилученого під час проведення обшуку встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його племінник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , організували та координують діяльність незаконної мережі, яка складається приблизно з 50 точок із реалізації контрафактних тютюнових виробів без марок акцизного податку на території Одеської областей. Також, для зберігання, транспортування та для реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку вищевказаними особами створено групи у месенджерах «Whatsapp» та «Telegram», а саме: «Безопасность», «Штат Одесса», «Расходы Одесса», «Заказ акциза».

Так, встановлено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює незаконне зберігання з метою збуту контрафактних підакцизних товарів без марок акцизного податку за адресою: АДРЕСА_2 .

19 березня 2024 року, у період з 06:35 по 10:40 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою:

АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

1. Ноутбук MacBook Air, S/N HJ029NXCVQ, темно синього кольору та який захищено паролем « НОМЕР_6 » з кабелем живлення;

2. Флеш-носій сірого кольору без ідентифікаторів.

3. Довідка військово-лікарської комісії видане ОСОБА_7 від 11.11.2021р.

№ 225;

4. Довідка військово-лікарської комісії видане ОСОБА_7 від 12.04.2023р.

№ 57;

5. банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ;

6. Банківська карта АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_8 , видана на ім`я ОСОБА_8 ;

7. Військовий квиток серія НОМЕР_9 , виданий 16.07.2018р. на ім`я ОСОБА_6 ;

8. Готівкові кошти в національній валюті у загальній сумі 18 500 гривень

(37 банкнот Національного банку України номіналом 500 гривень);

9. Готівкові кошти в іноземній валюті «долар США» у загальній сумі

200 доларів США (2 банкноти США номіналом 100 доларів, серійні номери LA0769172; MB92083468D).

Вилучені речі та документи постановою детектива від 19.03.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив розглянути посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти накладення арешту на вилучений військовий квиток виданий на ім`я ОСОБА_6 , оскільки він не має жодного відношення до кримінального провадження та підлягає поверненню, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

Вивчивши клопотання та матеріали, які його обґрунтовують, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене під час обшуку майно, може відповідати критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В судовому засіданні не встановлено факту того, що обшук за адресою: АДРЕСА_2 , був проведений з порушенням норм КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого передбачає ч.3 ст.170 КПК України, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Щодо накладення арешту на: ноутбук MacBook Air, S/N HJ029NXCVQ, темно синього кольору та який захищено паролем « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з кабелем живлення; флеш-носій сірого кольору без ідентифікаторів; довідку військово-лікарської комісії видане ОСОБА_6 від 11.11.2021р. № 225; довідку військово-лікарської комісії видане ОСОБА_6 від 12.04.2023р.

№ 57; банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ; банківську карту АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_8 , видану на ім`я ОСОБА_8 ; готівкові кошти в національній валюті у загальній сумі 18 500 гривень (37 банкнот Національного банку України номіналом 500 гривень); готівкові кошти в іноземній валюті «долар США» у загальній сумі 200 доларів США (2 банкноти США номіналом 100 доларів, серійні номери LA0769172; MB92083468D), то зазначене майно може свідчити про незаконний збут, незаконно виготовлених підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей, зокрема великої кількості немаркованих марками акцизного податку тютюнових виробів, електронних носіїв інформації, грошових коштів, що мають ознаки майна, що отримане в результаті вчинення злочину, а тому є важливими доказами можливого вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення. Крім того, біли вилучені замісцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 .

Накладення арешту на ноутбук необхідний для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Також, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для вирішення питання про арешт майна, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В той же час, прокурором не надано достатніх доказів необхідності в накладені арешту на військовий квиток серія НОМЕР_9 , виданий 16.07.2018р. на ім`я ОСОБА_6 .

Так під час розгляду клопотання встановлено, що вилучений під час проведення обшуку військовий квиток серія НОМЕР_9 , виданий 16.07.2018р. на ім`я ОСОБА_6 , є майном, що не має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку 19.03.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

1. Ноутбук MacBook Air, S/N HJ029NXCVQ, темно синього кольору та який захищено паролем « НОМЕР_6 » з кабелем живлення;

2. Флеш-носій сірого кольору без ідентифікаторів.

3. Довідку військово-лікарської комісії видану ОСОБА_6 від 11.11.2021р.

№ 225;

4. Довідку військово-лікарської комісії видану ОСОБА_6 від 12.04.2023р.

№ 57;

5. Банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_7 ;

6. Банківську картку АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_8 , видану на ім`я ОСОБА_8 ;

8. Готівкові кошти в національній валюті у загальній сумі 18 500 гривень

(37 банкнот Національного банку України номіналом 500 гривень);

9. Готівкові кошти в іноземній валюті «долар США» у загальній сумі

200 доларів США (2 банкноти США номіналом 100 доларів, серійні номери LA0769172; MB92083468D).

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися ними до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власнику.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1