Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/187/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр" ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2024 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2024 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме: посвідчення НОМЕР_1 ; довідка ПМБ 02-0143 від 23.03.2022; наказ №01-4 від 01.02.2021; бланк громадської організації, на 3 аркушах; довідки, про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на 8 аркушах; заяви Міжнародній Асоціації націй з копіями документів, що посвідчують особу від: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , на 59 аркушах; копії документів на ім`я: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , ОСОБА_35 , на 36 аркушах; бланк громадської організації, на 9 аркушах; декларація про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою; список членів організації, на 3 аркушах, із забороною у їх користуванні та розпорядженні.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вказане майно використовувалося для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням доведеності прокурором правової підстави арешту майна, можливості використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що можуть міститися на вилучених речах, які можуть мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочину, з огляду на те, що існують достатні підстави вважати про пов`язаність ОСОБА_7 з подіями, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, та з урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі могли використовуватися під час вчинення злочину, з огляду на відповідність цього майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане майно.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2024.

Відмовити у задоволені клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_36 у кримінальному проваджені №0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України про арешт вилученого майна під час обшуку 27.02.2024 за місцем проживання ОСОБА_37 .

Допитати свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 .

Обгрунтовує свої вимоги тим, що у судовому засіданні було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , але слідчий суддя відмовила у допиті вказаних осіб, пояснивши, що суд не досліджує факт кримінального правопорушення.

Посилається на те, що у клопотанні не вказано, яке доказове значення мають вказані у клопотанні документи та яким чином, це доводить перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації основною метою діяльності організації стало сприяння біженцям, лікарням і допомога Збройним Силам України.

За час повномасштабного вторгнення громадська організація передала ЗСУ 4 автомобіля, більше 50 т гуманітарних вантажів, 10 безпілотних дронів, медикаменти при цьому ОСОБА_40 особисто доставляв вантажі в прифронтову зону.

Джерелом надходження коштів є внески членів громадської організації, благодійні внески красного півмісяця з Турції та громадян інших держав.

У клопотанні про арешт майна відсутній опис події кримінального правопорушення, дата його вчинення, та взагалі не вказано жодних обставин вчиненого злочину, а тому не можливо встановити доказом чого може бути вилучене у ОСОБА_37 майно.

Слідча суддя проігнорувала надані докази допомоги Алімом Ібрагімлі Збройним силам України, що спростовувало твердження про перешкоджання, а отже і необґрунтованості клопотання, а також, напад і вимагання коштів.

Так само повели себе працівник Кропивницького РУП ГУНІІ в Кіровоградській області та Кіровоградської обласної прокуратури, які відмовились вносити заяву про злочин ОСОБА_37 до ЄРДР, однак слідча суддя також не відреагувала на приховування злочину і на фактичні дії слідчого і прокурора в кримінальному провадженні направлені на приховування злочину з маскуванням під вчинення злочину ОСОБА_41 .

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно із ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Республіки ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянин України ОСОБА_43 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, у складі організованої групи осіб, охопленої єдиним злочинним умислом, створили механізм перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших воєнізованих формувань. Зокрема, вказані особи знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі, і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, умисно вирішили перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , було вилучено: посвідчення МАН №01-0001; довідка ПМБ 02-0143 від 23.03.2022; наказ №01-4 від 01.02.2021; бланк громадської організації, на 3 аркушах; довідки, про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на 8 аркушах; заяви Міжнародній Асоціації націй з копіями документів, що посвідчують особу від: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , на 59 аркушах; копії документів на ім`я: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , ОСОБА_35 , на 36 аркушах; бланк громадської організації, на 9 аркушах; декларація про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою; список членів організації, на 3 аркушах.

Постановою слідчого від 28.02.2024 зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Перевіркою матеріалів клопотання, встановлено, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку що вилучені посвідчення МАН №01-0001; довідка ПМБ 02-0143 від 23.03.2022; наказ №01-4 від 01.02.2021; бланк громадської організації, на 3 аркушах; довідки, про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , на 8 аркушах; заяви Міжнародній Асоціації націй з копіями документів, що посвідчують особу від: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , на 59 аркушах; копії документів на ім`я: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , ОСОБА_35 , на 36 аркушах; бланк громадської організації, на 9 аркушах; декларація про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою; список членів організації, на 3 аркушах, використовувались для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Отже, на переконання колегії суддів, рішення слідчого судді ґрунтується на положеннях ст. 170 КПК України, а застосований захід забезпечення кримінального провадження арешт майна, спрямований на досягнення легітимної мети досудового розслідування, обумовленої необхідністю запобігання ризикам, передбаченим статті 170 КПК України, тобто запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна, що визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, проведення ряду експертиз.

Посилання апелянта на те, що у клопотанні не вказано, яке доказове значення мають вказані у клопотанні документи та яким чином, це доводить перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, не заслуговують на увагу, оскільки є предметом розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, втручання у право власності на майно ОСОБА_7 , пов`язано зі здійсненням кримінального провадження і необхідністю забезпечити збереження речових доказів, відтак таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, оскільки досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, аніж арешт майна.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами, діяв у спосіб і у межах закону, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, отже, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

При цьому, на даній стадії досудового розслідування, колегія суддів не входить в обговорення деталей належності, допустимості та достатності зібраних доказів у справі, отже доводи наведені в апеляційній скарзі, щодо відсутності підстав для накладення арешту, є неспроможними.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, слідчий суддя обгрунтовано наклав арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 ,

27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 ,

Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення суду першої інстанції в апеляційних скаргах не наведено та не надано апелянтами під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування рішення місцевого суду, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційну скаргупредставника власника майна адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2024 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 березня 2024 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4