КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/3595/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовлено.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 , звертаючись зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не надала заяви про вчинення кримінального правопорушення та доказів її направлення слідчому судді. Відтак, слідчий суддя позбавлений можливості проаналізувати зміст вказаної заяви та встановити, чи виник в уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора обов`язок внести відомості до ЄРДР.

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що вона заяву про вчинення кримінального правопорушення та доказів її направлення не надала, оскільки серед додатків до скарги є відповідь Офісу Генерального прокурора щодо відмови у невнесенні відомостей, а самі обставини вчинення кримінального правопорушення викладено у тексті позовної заяви.

Також апелянт зазначає, що слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності прокурора та особи, яка подала апеляційну скаргу, при цьому вона 12.04.2024 о 08 год. 04 хв. та о 08 год. 06 хв. до Печерського районного суду м. Києва направляла повідомлення, в якому просила перенести розгляд скарги, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, однак дане повідомлення слідчим суддею не було взято до уваги, що також призвело до прийняття рішення з порушенням вимог ст. 370 КПК України та ст. 131 Конституції України.

ОСОБА_6 та представник Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, а тому враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів за скаргою ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просила зобов`язати Офіс Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР стосовно співробітників правоохоронних органів України: Київської міської прокуратури (прокурора ОСОБА_9 та групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні), слідчих СУ ГУНП в м. Києві ( ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ), судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_12 , ВБ СБУ та ІТТ ГУНП у м. Києві у вчинення ними кримінальних злочинів, передбачених ст.ст. 28, 125, 127, 130, 162, 182, 358, 364, 365, 368, 383, 397, 384 КК України, на час кримінального провадження відсторонити від займаних посад та відповідно до ст. 61 КПК України визнати її цивільним позивачем у кримінальному провадженні, якому завдано майнової та моральної шкоди на суму 15 (п?ятнадцять) мільйонів гривень (турбекульоз), а від навмисного зараження людини вірусом завданому її здоров?ю 50 (п?ятдесят) мільйонів гривень, що призвело її до каліцтва.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, щоостанньою не було надано заяви про вчинення кримінального правопорушення та доказів її направлення слідчому судді, що позбавило можливості проаналізувати зміст вказаної заяви та встановити, чи виник в уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора обов`язок внести відомості до ЄРДР.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного

Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 зі змінами, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, ОСОБА_6 заяви про вчинення кримінального правопорушення та доказів її направлення слідчому судді не надала, що позбавило слідчого суддю можливості проаналізувати зміст такої заяви щодо наявності або відсутності правових підстав для зобов`язання прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що відповідь Офісу Генерального прокурора підтверджує звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Офісу Генерального прокурора, то слід зауважити, що з відповіді ОГП від 07.12.2023 вбачається, що ОСОБА_6 зверталась зі зверненнями щодо стану підтримання публічного обвинувачення в суді під час розгляду кримінального провадження №0000660, законності дій прокурора, можливого вчинення кримінального правопорушення та інших питань, тобто остання неодноразово зверталась до ОГП і її звернення, як слідує з відповіді, були розглянуті, однак, дана відповідь жодним чином не підтверджує обставин, наведених у скарзі ОСОБА_6 у даному провадженні щодо звернення нею до ОГП з заявою про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Київської міської прокуратури, СУ ГУНП у м. Києві, судді Голосіївського районного суду м. Києва, ВБ СБУ та ІТТ ГУНП у м. Києві.

До того ж відповідно до ухвали слідчого судді підставою для визнання скарги необґрунтованою та відмови в її задоволенні стало відсутність заяви про вчинення кримінального правопорушення, що перешкодило слідчому судді встановити наявність чи відсутністьоб`єктивних даних, які свідчать про ознаки злочину, а не дані про направлення такої заяви до Офісу Генерального прокурора.

Посилання ОСОБА_6 на наведення нею обставин вчинення кримінального правопорушення у позовній заяві є неспроможними, оскільки в матеріалах справи позовна заява ОСОБА_6 відсутня, і як слідує з додатків до скарги останньою не долучалась.

Звертає на себе увагу і те, що відповідно акту №565/0106/24 від 29.04.2024 управління забезпечення автоматизованого документообігу Київського апеляційного суду при розкритті та опрацюванні вмісту листа - апеляційної скарги ОСОБА_6 було виявлено відсутність додатку, а саме копії позовної заяви до Печерського районного суду м. Києва, однак в подальшому ОСОБА_6 посилаючись на даний акт, через електронну пошту, направила управлінню забезпечення автоматизованого документообігу Київського апеляційного суду не відсутню позовну заяву, а копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2024, та станом на день розгляду її апеляційної скарги, таку заяву до апеляційної інстанції не надала, що на переконання колегії суддів дозволяє зробити висновок про відсутність зазначеної ОСОБА_6 позовної заяви взагалі.

Твердження апелянта про те, що нею 12.04.2024 було направлено до Печерського районного суду м. Києва повідомлення про перенесення розгляду скарги, є безпідставними оскільки таке повідомлення в матеріалах справи відсутнє, а долучений до апеляційної скарги скріншот з електронної пошти, містить лише посилання на вкладення повідомлення, однак з нього не вбачається, адресата та даних, що таке вкладення відправлялось взагалі.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_6 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4