Провадження 1-кп/193/83/24
В И Р О К

іменем України

26 квітня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області кримінальне провадження за № 0000048 від 09.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 (фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КПК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації, вчинив крадіжку за таких обставин.

Так, 13.02.2024 о 10 год 00 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, прибув до огородженої території домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб та що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкривання вхідних дверей ключем, який мав при собі, проник у середину будинку, звідки таємно викрав бензинову повітродувку Stihl BG 86, що належить ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди, яка згідно висновку експерта №1327/24 від 12.03.2024 складає у загальному розмірі 8651,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю і пояснив, що 13.02.2024 він перебував вдома у своєї матері у квартирі у АДРЕСА_2 , де він останній час проживав. Через дві неділі він планував поїхати до м. Києва на заробітки, але оскільки для даної поїздки у нього були відсутні кошти, так як він постійного джерела доходу не мав, він вирішив поїхати на дачу до свого батька, яка розташована по АДРЕСА_3 , та забрати вітродувку, яка належить його батькові і здати її до ломбарду у м. Кривий Ріг, а на виручені кошти поїхати до м. Києва. При цьому додатково пояснив, що між ним та батьком стосунки досить складні, і він заборонив йому приходити на дачу. Цього дня він близько 09 год 00 хв. вийшов із квартири зупинив попутний транспорт на якому він доїхав до АДРЕСА_4 , звідти пішов пішки до вищевказаної дачі свого батька в с. Кринички. Підійшовши до воріт цього домоволодіння він відчинив їх своїм ключем, які у нього були. Потрапивши на територію домоволодіння, він пройшов до будинку та відчинив ключем вхідні двері і проник у будинок до однієї із кімнат де знаходився електроприлад повітродувка, взявши її до рук виніс її з будинку, зачинивши вхідні двері будинку, вийшовши із території домоволодіння зачинив також ворота. Після чого пішов пішки у напрямку с. Сергіївка Криворізького району, де його підібрав попутний транспорт, який довіз його до м. Кривого Рогу до мікрорайону ОСОБА_6 до «Торгового будинку», вийшовши там він попрямував до ломбарду, розташованого навпроти «Торгового будинку», де він здав повітродувку за 2000 грн. Цього ж самого дня близько 22 год 00 хв. він виїхав до м. Києва на поїзді. Приблизно через два-три дні після цього до нього зателефонував його батько і запитав чи не він брав повітродувку, на що останній повідомив, що він і пообіцяв повернути йому електроприлад у подальшому. Але повернути назад він її так і не зміг. Щиро розкаявся у вчиненому, засудив свій вчинок, просив суворо його не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а тому цивільний позов подавати не буде. Міру покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом лише обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився у добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, проник до приміщення (дачного) будинку ОСОБА_5 , яке не використовується як житло, звідки таємно заволодів бензиновою повітрядувкою «Stіhl BG 86» загальною вартістю 8 651, 30 грн., яким розпорядився як власним, чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України при судовому розгляді справи не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив тяжкий злочин.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, раніше був притягнутий за вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, але згідно вимог ст. 89 КК України, вважається таким, що не має судимостей. 23.12.2022 був призваний на військову службу під час загальної мобілізації, проте у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, останнього 29.04.2023 було увільнено від займаної посади виключено із списків особового складу військової частини та призупинено військову службу. За місцем несення військової служби характеризувався негативно, до виконання службових обов`язків ставився безвідповідально, на зауваження в службовий час реагував адекватно але вірних висновків не робив, водночас згідно характеристики за місцем проживання обвинуваченого, скарги на нього з боку сусідів не надходили. Неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , 2019 р.н., має задовільний стан здоров`я, але не працює та не навчається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З огляду на викладене, за наявності обставин, що пом`якшують та відсутності обставин, які обтяжують покарання, враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги позицію прокурора, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України за якою він обвинувачується.

При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, за наявності двох пом`якшуючих обставин, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного ним злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку.

Запобіжний захід до обвинуваченого на стадії досудового розслідування чи судового розгляду не обирався, і з огляду на те, що він завжди з`являвся на виклик до суду, необхідності для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати, як і речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 369-371,373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вимог ч. 4 ст. 76 КК України, у разі несення засудженим ОСОБА_3 військової служби, нагляд за виконанням останнім вищевказаних обов`язків покласти на командира відповідної військової частини.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000048 від 09.03.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/631/24 (провадження №1-кп/193/83/24).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1