ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1288/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/94/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.336 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року.

Даним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У справі вирішено питання речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , проживаючий в АДРЕСА_1 , будучи військовозобов`язаним у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України №342/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», Указу Президента України №758/2022 від 07.11.2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», Указу Президента України №59/2023 від 06.02.2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», Указу Президента України №255/2023 від 01.05.2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», згідно із частиною 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, прибув 12 липня 2023 року до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та пройшов військово-лікарську комісію.

12 липня 2023 року рішенням військово-лікарської комісії гр. ОСОБА_8 визнаний здоровим та на підставі ст. 30 «г» графи II Розкладу хвороб придатним до проходження військової служби.

У подальшому, 12 липня 2023 року гр. ОСОБА_8 належним чином вручено повістку із зобов`язанням прибути о 06:00 год. 14 липня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для призову на військову службу за мобілізацією.

Проте, гр. ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби та у зазначений день і час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У зміненій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що на час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 , усвідомивши неправильність своїх дій щодо ухилення від мобілізації, добровільно мобілізувався до лав ЗСУ та на даний час проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , тому перестав бути суспільно небезпечною особою.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання повторно не з`явився, відповідно до поданої ним заяви, просить проводити розгляд справи у його відсутні. Вказує, що заявлене його захисником клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України підтримує, просить його задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_7 , який підтримав змінену апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який не заперечив змінену апеляційну скаргу, вважає, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави та в умовах воєнного стану є неприпустимим.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 , намагаючись виправити наслідки вчиненого ним злочину, в лютому 2024 року добровільно мобілізувався до лав Збройних сил України та, на даний час, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджує довідка №110 від 23.02.2024 року, видана командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 .

Наведене вказує на ставлення ОСОБА_8 до скоєного ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, зокрема, критичну оцінку своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання виправитися, що підтверджується конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням обставинам.

На даний час ОСОБА_8 проходить військову службу в лавах ЗСУ та просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 44 КК України - звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, за змістом статті 48 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі зміною обстановки, колегія суддів враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, визнав свою вину, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню дитину.

При цьому колегія суддів бере до уваги наявність обставин того, що ОСОБА_8 змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь надалі, а вчинене ним діяння, втратило суспільну небезпечність, оскільки обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

Так, відповідно до обвинувального акта та обставин установлених судом першої інстанції, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин відмовився від проходження військової служби та 14.07.2023 року о 06 год. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Однак, станом на 16 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_8 добровільно мобілізувався до лав Збройних сил України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 і зміна обстановки в конкретному випадку саме й полягає в тому, що, на даний час, ОСОБА_8 проходить військову службу, в результаті цього він, на думку суду, перестав бути суспільно небезпечним.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, обвинувальний вирок скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 285, 417 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 404, 405, 407, 409, 412, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Змінену апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року задовольнити.

Вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року відносно ОСОБА_8 скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази - розписка про вручення повістки від 12.07.2023 року, карточка для уточнення військово-облікових даних, копія облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_2 , картка обстеження та медичного огляду від 12.07.2023 року, довідка військово-лікарської комісії від 12.07.2023 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді