Справа № 452/4792/23
Провадження № 1-кп/452/146/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 17 листопада 2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сусолів Самбірського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) при наступних обставинах.

15 листопада 2023 року приблизно о 12:00 год., перебуваючи на центральній дорозі поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень, штовхнув рукою ОСОБА_4 на землю, після чого умисно наніс їй два удари дерев`янною палицею, один з яких по лівій руці та другий по правому передпліччі та правому стегні, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні правого передпліччя, синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, який опускається до нижньої третини передпліччя, синця на задній поверхні правого стегна в нижній третині, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України не визнав. Пояснив, що, дійсно, 15 листопада 2023 року приблизно в день перебував поблизу магазину «Магазин-кафе», що в с. Сусолів. Було багато людей, бо приїхала пошта. ОСОБА_4 спровокувала його, бо звинуватила у діях, які він не вчиняв. Може і вдарив її палицею, але не пригадує. Пробачення просити не буде, бо не відчуває ніякої провини.

Суд розцінює такі показання, як обрану обвинуваченим лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, та вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не суперечать один одному.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала, що мешкає в с. Сусолів одна, після повернення з лікарні виявила, що в неї з подвір`я викрали дрова. 15 листопада 2023 року вона пішла до магазину «Магазин-кафе», що в с. Сусолів за пенсією, бо повинна була приїхати пошта. Там було багато людей. ОСОБА_6 спочатку вдарив її рукою в голову, а коли вона вплала, почав бити руками та палкою. Конфлікту ніякого у них не було, чого він її б`є він нічого не казав. В неї на руках та ногах були синці. Пробачення обвинувачений у неї не просив, вона боїться його та його друзів. Покарання просила обрати на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що є мешканкою с. Сусолів, працює в магазині «Магазин-кафе», де 15 листопада 2023 року стала свідком словесного конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що є мешканкою с. Сусолів, обвинувачений та потерпіла є її односельцями. Знає, що ОСОБА_6 був раніше судимий. 15 листопада 2023 року вона прийшла до магазину «Магазин-кафе» отримати посилку, бо приїхала пошта. ОСОБА_6 , як вона вважає, п`яний сидів на лавці з іншими чоловіками. ОСОБА_4 розповідала, що в неї викрали дрова. ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_4 та почав її бити рукою. Потім він десь взяв дерев`яну палку, проте як він бив потерпілу саме палкою вона особисто не бачила, але чула від людей. Потерпіла почала кричати, підбіг молодий хлопець на ім`ч ОСОБА_9 на забрав у нього палку це вона бачила.

Аналізуючи показання потерпілої та свідків суд приймає їх до уваги, оскільки вони не містять істотних суперечностей та знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, доводять обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. При цьому судом не встановлено причин, з яких би ці особи обмовляли обвинуваченого.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за встановлених судом обставин, підтверджується також сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів, наданих стороною обвинувачення.

Фактичними даними, встановленими в протоколі проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2023 року з фото таблицею, який складений слідчим СВ Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , понятих, в якому зафіксовано як обвинувачений розказав при яких обставинах він наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , а саме як штовхнув її на землю та наніс їй два удари дерев`янною палицею, один з яких по лівій руці та другий по правому передпліччі та правому стегні (а.с. 27-32). Протокол підписаний ОСОБА_6 без зауважень.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 212/23 від 17 листопада 2023 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні правого передпліччя, синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, який опускається до нижньої третини передпліччя, синця на задній поверхні правого стегна в нижній третині, які утворились від дії твердих тупих предметів продовгуватої форми, можливо при обставинах, вказаних в постанові, по давності утворення може відповідати часу 15 листопада 2023 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Для отримання даних тілесних ушкоджень необхідно не менше трьох контактів з травмуючою поверхнею (а.с.33).

Суд зауважує, що ступінь тяжкості тілесного ушкодження визначає судовий експерт відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (Наказ Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995 року).

Суд приймає до уваги як достовірний доказ висновок даної експертизи, оскільки вона проведена компетентним спеціалістом, узгоджується з іншими об`єктивними доказами по справі. При цьому, сторони кримінального провадження з клопотаннями щодо проведення будь-яких експертиз до суду в порядку ст. 332 КПК України не зверталися.

Спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження зафіксовані на фотознімках, наданих стороною захисту суду, на яких відображені синці, зазначені в висновку експерта судово-медичної експертизи № 212/23 (а.с. 55-56).

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши запропоновані докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доказано факт кримінального правопорушення, беззаперечно доведено, що саме обвинувачений ОСОБА_6 його вчинив, а також що цьому діянню притаманні всі елементи складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому. Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження. Вищезазначені досліджені судом докази дають підстави суду зробити висновок про те, що саме дії обвинуваченого ОСОБА_6 спричинили зазначені тілесні ушкодження потерпілій.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у вчиненні інкримінованого кримінального проступку під час судового слідства розцінюються судом як обраний ним спосіб свого захисту з метою перешкодити встановленню істини у справі та уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінального проступку; обставини їх вчинення; дані про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку (має 69 років), не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (а.с. 38,39), має постійне місце проживання, де характеризується задовільно (а.с. 37); раніше в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с.36).

У відповідності зі ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (потерпілій

ОСОБА_4 69 років).

Обвинувачений ОСОБА_6 невизнав свою вину у вчиненому інкримінованому кримінальному правопорушенні, вибачення у потерпілої не просив, ніяким чином не висловив бажання залагодити провину, отже на переконання суду не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці.

Санкція ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Разом з тим, громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку ( ч. 3 ст. 56 КК України); виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку (ч. 2 ст. 57 КК України).

Враховуючи викладене, з урахуванням віку обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, обрати йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя