Справа № 646/151/24
№ провадження 1-в/646/34/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 березня 2023 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року, вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 змінено. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (20 червня 2023 року).

Відповідно до ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 листопада 2023 року, суд роз`яснив, що строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з 20.06.2023 р., зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.08.2022 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 20.06.2023 р.

За час попереднього ув`язнення (гауптвахта) та тримання в Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» порушень режиму тримання не допустив, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Особисті речі тримав в охайному стані, норм санітарії дотримувався. Турбувався про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносився ввічливо, законні вимоги виконував. У середовищі ув`язнених, в тому числі і в камері, конфліктних ситуацій не створював. На заходи профілактичного характеру реагував позитивно.

В Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно. Стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується ставиться бережно. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичливий, тактовний. У ставленні до себе самокритичний. За вольовими якостями цілеспрямований. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених в розділі «Правова просвіта». Відповідно до ст. 110 КВК підтримує зв`язки з рідними шляхом регулярного спілкування телефоном та отримує від них передачі. Згідно з вироком цивільний позов не заявлявся. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаявся.

Крім того, необхідно врахувати обставини, що ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем за мобілізацією, добровільно виявив бажання проходити військову службу, має ряд хронічних захворінь, які підтверджені медичними документами.

Таким чином, ОСОБА_4 відбув більше 2/3 призначеного йому покарання, враховуючи, що ОСОБА_4 усталено сумлінно себе поводить, критично ставиться до вчиненого та прагне до самокерованої правослухняної поведінки, тому вважаємо доцільно умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, бо він довів своє виправлення.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання стосовно засудженого ОСОБА_4 за його необґрунтованістю.

Перевіривши доводи клопотання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, умовно-дострокове звільнення від покарання може бути застосоване за одночасної наявності двох складових: фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання та виправлення засудженого.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, щодо моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Сумлінна поведінка передбачає зразкове виконання засудженим вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації. Важливим є оцінка засудженим своєї протиправної поведінки та її осуд, дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини, щирий жаль з приводу цього, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, готовності підлягати кримінальній відповідальності.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ре соціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 березня 2023 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 червня 2023 року, вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 змінено. ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення (20 червня 2023 року).

Відповідно до ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області від 22 листопада 2023 року, строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з 20.06.2023 р., зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.08.2022 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 20.06.2023 р.

Початок строку відбування покарання 20.06.2023, кінець строку 23.08.2024.

На час розгляду клопотання засудженого він відбув 2/3 частини покарання, що призначено йому вироком суду.

Також, з матеріалів справи вбачається наступне.

Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо, до праці не залучався, адміністрацією установи не заохочувався, стягнень не має.

Згідно витягу з протоколу №44 від 27.12.2023 засідання комісії ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)», щодо розгляду матеріалів у порядку ст. 81 КК України стосовно засудженого ОСОБА_4 постановлено не направляти матеріали до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду питання щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

При вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання суд базується на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, та враховує, що аналіз відомостей, що містяться в особовій справі ОСОБА_4 під час перебування в установах виконання покарань характеризувався посередньо, його дійсні наміри щодо залучення до праці та своєї поведінки тяжкість злочину, за який його засуджено, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо переконливості виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 Кримінального кодексу України, статтями 537, 539 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1