Справа №578/648/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/181/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 578/648/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2022 щодо відмови в задоволенні клопотання про застосування положень закону України про амністію,

установила:

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити його від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки на час розгляду зазначеного питання він відбув ту частину покарання, яка давала суду підстави застосувати до нього положення ст. 5 вищезазначеного закону. Також зазначає, що має доньку 2013 року народження, що не було враховано судом при ухваленні оскарженого рішення.

14.09.2021 до Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому він просив застосувати до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2022 у задоволенні вказаного клопотання засудженому було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що вирішення питання порушеного в клопотанні засудженого не підсудне цьому суду.

Будучи належним чином повідомленими про час, день і місце апеляційного розгляду, сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 надійшли письмові заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутність, будь-яких клопотань від ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції не надходило, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд кримінального провадження без участі сторін, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 3 цієї статті зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги засудженого (ч. 1 ст. 404 КПК), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 щодо застосування до нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Так, відповідно ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, а згідно ст. 5 цього Закону, дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 289 КК, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років 6 місяців із конфіскацією майна, крім житла. Строк відбування покарання визначено рахувати з 29.05.2020. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.01.2016 до 28.05.2020 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.06.2021 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2020 в частині призначеного ОСОБА_8 покарання залишено без змін. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 29.05.2020 до 10.06.2021 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тимчасово перебуваючи в Сумському слідчому ізоляторі засуджений звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, так як воно не підсудне Зарічному районному суду м. Суми, оскільки, як убачається з матеріалів кримінального провадження, Зарічний районний суд м. Суми не є судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а також не є тим судом, який ухвалив вирок відносно ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що до нього має бути застосований закон про амністію, за наведених вище обставин, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Висновки суду першої інстанції щодо не можливості застосування до засудженого положень закону про амністію є вірними і ґрунтуються на положеннях національного законодавства України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 12.01.2022 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4