Справа № 461/5129/24
Провадження № 1-кс/461/3653/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

14.06.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000110 від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, погодженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України зловживання впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. З урахуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов настпного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 22.04.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , здійснюючи адвокатську діяльність, на підставі свідоцтва про права на зайняття адвокатською діяльністю № 681 від 01.10.2009, виданого рішенням Рівненської КДКА №63 від 29.09.2009, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 12.06.2024 одержав неправомірну вигоду для себе, за вплив на прийняття рішення начальником Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, який згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо госпіталізації у вказаний медичний заклад ОСОБА_9 , перебування в ньому та винесення необхідного діагнозу, а саме хронічної артеріальної недостатності, що в подальшому буде підставою для виготовлення йому ІІ-ї групи інвалідності, яка стане підставою для звільнення останнього з військової служби.

Так, у ОСОБА_4 , в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 03 травня 2024 року, виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення начальником Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, щодо госпіталізації у вказаний медичний заклад ОСОБА_9 , перебування останнього в ньому та винесення необхідного діагнозу, а саме хронічної артеріальної недостатності, що в подальшому буде підставою для виготовлення йому ІІ-ї групи інвалідності, яка стане підставою для звільнення з військової служби.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 згідно попередньої домовленості, призначив зустріч із ОСОБА_9 та 12.06.2024 близько 12:00 год. за місцем знаходження КНП «Самбірська центральна лікарня», що за адресою АДРЕСА_1 , де висловив протиправну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 2000 доларів США, за вплив на прийняття начальником Військово-медичного клінічного центру Західного регіону рішення, щодо госпіталізації у вказаний медичний заклад ОСОБА_9 , перебування останнього в ньому та винесення необхідного діагнозу, а саме хронічної артеріальної недостатності, що в подальшому буде підставою для виготовлення йому ІІ-ї групи інвалідності, яка стане підставою для звільнення з військової служби.

Будучи поставленою в умови, за яких ненадання неправомірної вигоди могло потягнути негативні наслідки для ОСОБА_9 , останній вимушений був погодитись на незаконні вимоги ОСОБА_4 .

У подальшому, діючи за вказівками ОСОБА_4 , згідно попередньої домовленості з останнім про зустріч, ОСОБА_9 зустрівся з ним 12.06.2024 близько 17:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , де на попередню вимогу останнього передав йому неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США (що згідно курсу НБУ становить 81 040 гривень станом на 12.06.2024), тобто за його дії з приводу впливу на прийняття рішення начальником Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, щодо госпіталізації у вказаний медичний заклад ОСОБА_9 , перебування останнього в ньому та винесення необхідного діагнозу, а саме хронічної артеріальної недостатності, що в подальшому буде підставою для виготовлення йому ІІ-ї групи інвалідності, яка стане підставою для звільнення з військової служби, після чого правоохоронними органами була припинена його протиправна діяльність, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ч. 3 ст. 369-2 КК України зловживання впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 22.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.04.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.05.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.06.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 12.06.2023;

- протокол огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 12.06.2024;

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 13.06.2024;

- протоколами за результатами проведення відповідних негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується, є особливо тяжким корупційним кримінальним правопорушенням, у разі доведення винуватості ОСОБА_4 йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі за межами території України. Соціальні зв`язки ОСОБА_4 не перешкоджають йому покинути своє місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не встановлено повний перелік осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення та не відшукано і в подальшому вилучено усіх речей та документів, які мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_4 може знищити чи спотворити такі речі та документи, а також підробити документи з метою створення собі штучного алібі непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину.

незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідок ОСОБА_9 надав викривальні покази стосовно ОСОБА_4 , а тому підозрюваний, перебуваючи на волі, може впливати на них шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Окрім цього, органом досудового розслідування ще не встановлено усіх осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення злочину, та не допитано їх в якості свідків.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з цим, відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходить із змісту засад запобіжного заходу, як процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язаного із позбавленням чи обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею з метою забезпечення належної процесуальної поведінки особи.

Застосування запобіжного заходу з будь-якою іншою метою, з метою добитися показань стосовної причетності до кримінального правопорушення, тощо є неприпустими. Застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному разі не повинно залежати від того, визнає підозрюваний, обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення чи не визнає.

Суд звертає увагу на стан здоров`я та діагнози ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю ІІ групи і має ряд хронічних захворювань, які не дозволяють йому постійно знаходитись в обмеженому просторі, оскільки він є особою з обмеженими можливостями внаслідок вікових змін та стану здоров`я.

З урахуванням наведених обставин, даних підозрюваного, який раніше несудимий, має постійне місце проживання, є особою з інвалідністю ІІ групи, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, при цьому має ряд хронічних захворювань, з урахуванням наведених ризиків, слідчий суддя приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього, терміном на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 години по 07:00 години наступної доби, терміном на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не залишати з 22:00 години по 07:00 години наступної доби місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі м. Рівного та Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 12.08.2024 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1