Справа № 212/9292/23
У Х В А Л А

про запобіжний захід

13 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження за ч. 4 ст. 187 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380 від 06.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченим під вартою, оскільки на теперішній час не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такої міри запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказуючи, що обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи, тиску на свідків не здійснювали, мають постійне місце проживання та мають міцні соціальні зв`язки.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан його здоров`я; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має малолітню дитину, не працевлаштований, має постійне місце проживання. ОСОБА_5 не працевлаштований, має постійне місце проживання.

Прокурором у клопотанні наведені відомості, що дають підстави обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, одружений, має дитину, до затримання не працював, не має постійного джерела прибутку, має постійне місце проживання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, неодружений, до затримання не працював, не має постійного джерела прибутку, має постійне місце проживання.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст.177 КПК України).

Прокурором доведено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню, впливати на свідків та потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підстави, які свідчать про наявність даних ризиків необхідно вважати те, що обвинувачені не працювали до затримання, а тому є всі підстави вважати, що вони можуть скоїти в подальшому корисливі кримінальні правопорушення з метою відшукування коштів для існування, окрім того вони не мають міцних соціальних зв`язків, які зможуть стримувати обвинувачених до виконання процесуальних обов`язків, визначених КПК України.

Згідно п. 4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті 187 ч.4 КК України, за ознаками: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за який передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою суду не надано.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду даного кримінального провадження.

З урахуванням стадії судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосований до обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тому суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 181, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 11 липня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1