ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/449/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 635/3207/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000256 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.05.2024, без визначення розміру застави. Захисник підозрюваного, не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28.03.2024 та постановити нову, обравши більш м`який запобіжний захід. Апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що судовий розгляд клопотання слідчого був неповним, оскільки стороною захисту були заявлені клопотання про допит свідків, перегляд відеозапису в мережі Ютуб з метою підтвердження позиції сторони захисту. Однак, в задоволенні цих клопотань слідчим суддею було відмовлено. З наданих слідчим документів незрозумілою є обгрунтованість підозри, яка обгрунтовується показаннями свідків, що були допитані стороною обвинувачення, однак не були безпосередньо допитані судом. Свідки не є мешканцями селища, де проживав підозрюваний, та йому не відомі. Обгрунтованість підозри не може грунтуватися лише на протоколах допитів свідків. Захисник вказує, що підзахисний має міцні соціальні зв`язки, матеріальна шкода не завдана, підозра не обгрунтована, жоден ризик, передбачений статтею 177 КПК України не підтверджений, у зв`язку із чим, утримання підозрюваного під вартою є незаконним. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000256 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків на даному етапі досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України. Відповідно до змісту повідомленої підозри від 28.03.2024 ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, добровільного збору, підготовки та передачі інших активів представникам держави-агресора, її збройним формування. ОСОБА_7 , в період часу з 24 лютого 2022 року по 11 вересня 2022 року, більш точної дати встановити не представилося за можливе, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . На території Дергачівської територіальної громади, демонстративно, відкрито та на постійний основі підтримував зв`язок з представниками збройних формувань держави-агресора, добровільно займався перевезенням військовослужбовців російської федерації та інших воєнізованих підконтрольних їй організацій від АДРЕСА_1 безпосередньо до кордону з територією російської федерації, для забезпечення ротації, сприяння виконанню поставлених їм бойових завдань, перевезення боєприпасів, зброї та іншого вантажу, за вказівкою військових чи представників окупаційної влади, використовуючи при цьому транспортний засіб, автобус, який не перебував у власності ОСОБА_7 , ігноруючи при цьому потреби інших мешканців територіальної громади. Тим самим, ОСОБА_7 , добровільно зібрав та передав матеріальні ресурси представникам державі-агресору, її збройним формуванням, для реалізації та підтримки рішень, дій держави-агресора та її збройних формувань у виконанні поставлених їм бойових завдань, для завдання шкоди Україні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді про те, що обгрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема показаннями свідків, протоколи допитів яких долучені до клопотання слідчого. При цьому, доводи захисника про порушення принципу безпосередності, у зв`язку із тим, що вказані свідки не були допитані в судовому засіданні, для підтвердження чи спростування наданих ними показань, є безпідставними.

Відповідно до частини 3 статті 184 КПК України до клопотання слідчого про застосування запобіжних заходів додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу. При цьому, допит відповідних свідків під час розгляду вказаного клопотання не є обов`язковим, а відмова слідчого судді в задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідків не спростовує наявності обгрунтованої підозри, яка є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину та обставин, викладених у повідомленні про підозру, об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які виключають на даний час можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційні доводи захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявних ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на свідків, потерпілих, інших учасників у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд враховує, що підозрюваний підозрюється на даний час у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, відповідно до оскаржуваної ухвали розлучений, дані про наявність законних джерел заробітку відсутні.

Сторона захисту хоч і посилається в апеляційній скарзі на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, однак на підтвердження цих доводів апеляційному суду не надано жодних доказів.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: