Справа № 643/7163/24
Провадження № 1-кс/643/780/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно вилучене 30.06.2024 у період часу з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв. слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ;

В обґрунтування клопотання зазначає, що вилучене посвідчення є предметом вчинення кримінального проступку та може бути доказами факту та обставин, що встановлюються. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплекс слідчих та процесуальних дій, відповідних експертиз серед яких криміналістичне дослідження, а повернення вилученого майна може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до його приховування або знищення.

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути без його участі.

Володілець майна на момент його вилучення ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не прибуття заінтересованих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СД Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000573 від 01.07.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, зареєстроване за фактом того, що 30.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками УПП був виявлений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який надав їм посвідчення УБД з ознаками підробки.

Слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 30.06.2024, у період часу з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв., проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_6 зазначив, що вказане посвідчення він знайшов на вулиці після чого вклеїв свою отографію.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками предмету злочину.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування ОСОБА_6 майном, яке є предметом даного клопотання, яке відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є предметом злочину, яке зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати речового доказу, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 30.06.2024 у період часу з 12 год. 00 хв. до 12 год. 20 хв. слідчим СВ Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1