Справа № 134/905/24
Провадження №11-кп/801/786/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні.

Продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 терміном на 60 днів, тобто до 13 липня 2024 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року. Просить винести ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, вважає що вина його не доведена та сфабрикована слідчими органами.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_8 заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з ухвали суду, прокурором в судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, а саме за ч. 1, 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України санкція статті за найтяжчий злочин, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, що становить значну суспільну небезпеку.

Ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та продовженні її строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкцію статей обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані правопорушення може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, на даний час та до засудження останній офіційно не працював, в нього відсутнє постійне джерело доходу, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вчинено ним під час відбування покарання у вигляді обмеження волі у ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)», тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: