Провадження № 1-кс/331/1015/2024
Справа № 331/3218/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням до слідчого судді про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2024 року до відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявили гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з гумового човна марки «SEAHAWK 2» за допомогою забороненого знаряддя рибного лову - 2-х сіток ліскових, у період весняно-літньої нерестової заборони, незаконно виловив водні біоресурси, а саме: 87 екземплярів особин риби «карась», чим спричинив матеріальну шкоду рибним запасам України у розмірі 137547 гривень.

За вказаним фактом 16.05.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 16.05.2024 Головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибохоронний патруль» складено протокол № 001202 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП, під час якого вилучено наступне майно:

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м;

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м;

- гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям.

Вилучене майно знаходиться на території Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 23.05.2024 дізнавачем СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 на території Державного агентства меліорації та рибного господарства України у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Чубанова, буд. 235, проведено огляд, під час якого тимчасово вилучено:

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м;

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м;

- гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям.

Постановою дізнавача сектору дізнання СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м, 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м та гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям визнано речовим доказом, місцем зберігання якого визначено камеру схову речових доказів ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на вилучених в ході огляду 23.05.2024, предметах, а саме на: 1 сітці лісковій 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м.; на 1 сітці лісковій 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м.; на гумовому човні марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям, які використовував ОСОБА_4 , містяться сліди кримінального правопорушення, а також вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим та згідно зі ст. 170 КПК України з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою збереження речового доказу підлягає накладенню на нього арешту.

Крім того, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, згідно зі ст. 96-1 КК України зазначене майно підлягатиме спеціальній конфіскації, у зв`язку з чим необхідно накласти на нього арешт.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю його задовольнити, посилаючись на його обґрунтованість та доведеність.

Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, власника майна, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є - запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є - збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. ( ч.2 ст. 170 КПК).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2024 року до відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявили гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з гумового човна марки «SEAHAWK 2» за допомогою забороненого знаряддя рибного лову - 2-х сіток ліскових, у період весняно-літньої нерестової заборони, незаконно виловив водні біоресурси, а саме: 87 екземплярів особин риби «карась», чим спричинив матеріальну шкоду рибним запасам України у розмірі 137547 гривень.

За вказаним фактом 16.05.2024 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, 16.05.2024 Головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибохоронний патруль» складено протокол № 001202 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП, під час якого вилучено наступне майно:

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м;

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м;

- гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям.

Вилучене майно знаходиться на території Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 23.05.2024 дізнавачем СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 на території Державного агентства меліорації та рибного господарства України у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Чубанова, буд. 235, проведено огляд, під час якого тимчасово вилучено:

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м;

- 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м;

- гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям.

Постановою дізнавача сектору дізнання СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_3 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 10 м, висотою 1 м, 1 сітка ліскова 50 мм, довжиною 20 м, висотою 1 м та гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям визнано речовим доказом, місцем зберігання якого визначено камеру схову речових доказів ВП № 2 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами, серед іншого, є речові докази, документи.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторонам обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що по відношенню до зазначеного майна, існує сукупність правових підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, подальше проведення слідчих дій з ним не виявляється за можливе без застосування тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном тобто арешту, як це передбачено ст.170 КПК України.

На підставі матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 23.05.2024 під час огляду на території Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області за адресою: АДРЕСА_2 , наступне майно: 1 сітку ліскову 50 мм., довжиною 10 м., висотою 1 м.; 1 сітку ліскову 50 мм., довжиною 20 м., висотою 1 м.; гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям, володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 1, 3 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно не несе негативних наслідків для їх володільця, оскільки не несе інформації та не є річчю, які б унеможливлювали життєдіяльність їх володільця.

Обмеження права власності володільця на вказане майно є розумними та співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України «завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься верховенство права, законність, рівність перед законом і судом та інші.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу».

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішеннявід 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вжиття судом заходу забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вилучене майно є запобіжним заходом проти порушення прав та законних інтересів сторін кримінального провадження, оскільки у випадку його приховування, пошкодження чи розпорядження ним, можуть настати вкрай негативні наслідки.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 117, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000204, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 23.05.2024 в ході огляду на території Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Чубанова, буд. 235, наступне майно:

- 1 сітку ліскову 50 мм., довжиною 10 м., висотою 1 м.;

- 1 сітку ліскову 50 мм., довжиною 20 м., висотою 1 м.;

- гумовий човен марки «SEAHAWK 2» з веслами чорного кольору з жовтим пір`ям, власник якого невідомий, а користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити використання та розпоряджання арештованим майном, яке під час проведення досудового розслідування буде зберігатись на території відділу поліції № 2 Запорізького РУП ТУ НП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1