ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9785/24
провадження № 1-кс/753/1715/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи № 753/9785/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У С Т А Н О В И В:

17.05.2024 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 20.05.2024 для розгляду скарги визначено суд у складі слідчого судді ОСОБА_3

29.05.2024 слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявив самовідвід від розгляду вищезазначеної скарги з підстав, передбачених пунктом четвертим частини першої статті 75 КПК України. Заява вмотивована тим, що у своїх вимогах скаржник просить зобов`язати слідчого, прокурора внести відомості в ЄРДР стосовно судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 , яка відповідно є колегою судді ОСОБА_3 , а тому вказана обставина може викликати сумніви у неупередженості слідчого судді при розгляді скарги.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу від 30.05.2024 для розгляду заяви про самовідвід судді визначено суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, суд дійшров наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. (Постанова Верховного Суду від 17.09.2019, справа № 277/599/15-к, провадження № 51-9889км18).

На підставі викладеного, з метою забезпечення неупередженості, недопущення недовіри та для усунення будь-яких сумнівів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі за вказаною скаргою.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 753/9785/24 за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Дарницького УП ГУНП, прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1