Справа № 947/6711/24
Провадження № 1-кс/947/2967/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за №0000174 від 08.02.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема, щодо наміру групи невстановлених осіб до числа якої входять правоохоронці, здійснити реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом звернення, за допомогою підставних осіб, до різних державних реєстраторів, приватних та державних нотаріусів з проханням здійснити реєстраційні дії на підставі підроблених документів з метою зміни керівництва ряду підприємств та здійснення продажу їх корпоративних прав.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування було встановлено спробу захоплення ряду підприємств портової галузі, які беруть участь в забезпеченні функціонування «Зернового коридору» із використанням державного майна, а саме ТОВ «ЛогістікОіл», ТОВ «Еко-ресурс-холдінг», та ТОВ «Євро-трейдінг груп». Вищевказана протиправна схема мала бути проведена шляхом підробки установчих документів, та за допомогою підставних осіб, на підставі підроблених довіреностей нібито від беніфіціарів офшорних компаній «Гесіона ЛТД» та «Лісіппе ЛТД», внести зміни до вищевказаного реєстру, намагаючись заволодіти частками уставних фондів вищевказаних підприємств та здійснити продаж їх корпоративних прав.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на корпоративні права шляхом встановлення заборони на проведення реєстраційних дій стосовно ТОВ «Логістік Оіл» ().

В клопотанні слідчий зазначив, що корпоративні права є предметом кримінального правопорушення і за клопотанням представників зазначених організацій в рамках кримінального провадження визнані речовими доказами.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі, посилаючись на службову зайнятість та задовольнити клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Згідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч.1 ст.167 Господарського Кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, законодавством визначено, що наявність корпоративних прав нероздільно пов`язано з правом на майно, а саме на частку майна особи в статутному капіталі (майні) господарської організації, можливість особи отримання певної частки прибутку (дивідендів) та активів у разі ліквідації останньої, тобто з правом особи на матеріальні об`єкти, які, як вбачається з клопотання слідчого, були об`єктом кримінально противоправних дій, та які, згідно до ст.98 КПК України, підпадають під визначення речових доказів, та відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства щодо речових доказів.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст.172 ч.2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вказані корпоративні права є предметом кримінального правопорушення, визнані речовим доказом, тобто відповідають критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження предмету кримінального правопорушення, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості незаконного відчуження в будь-який спосіб речових доказів, тобто забезпечення їх збереження у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації, у тому числі але не виключно: приватним, державним нотаріусам, державним реєстраторам, іншим заінтересованим особам, або таким, що діють на підставі довіреності, а також будь-яким іншим особам, які законом наділені повноваженнями на проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно ТОВ «Логістік Оіл» () у вищевказаному державному реєстрі.

Виконання ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1