Справа № 522/1533/24
Провадження по справі № 1-кп/522/1225/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 08.01.2024 року та №0000070 від 30.01.2024 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ТОВ «РУШ» - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що 07 січня 2024 року о 14 годині 11 хвилин вона зайшла до приміщення магазину торгової мережі «EVA» за адресою АДРЕСА_2 , де, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року продовжено на 90 діб, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, підійшла до стелажу з парфумерією, взяла до рук тестер парфумованої жіночої води марки «MM Jeanne Arther Cassandra Rose», код товару 481560, вартістю 811 гривень, що належав ТОВ «РУШ», та сховала його під одягнуту на неї куртку коричневого кольору.

В подальшому, ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальний збиток у розмірі 811 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07 січня 2024 року о 14 годині 21 хвилин вона зайшла до приміщення магазині торгової мережі «EVA» за адресою АДРЕСА_2 , де, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року продовжено на 90 діб, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, підійшла до стелажу з парфумерією, взяла до рук тестер чоловічої туалетної води «MM Paris Riviera Platinous», код товару 448042, вартістю 811 гривень та тестер жіночої туалетної води «MM Elob Women», код товару 621282, вартістю 1200 гривень, що належав ТОВ «РУШ», та сховала їх під одягнуту на неї куртку коричневого кольору.

В подальшому, ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальний збиток у розмірі 2011 гривень.

Окрім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 січня 2024 року приблизно о 10:00 год. вона прийшла до двору будинку АДРЕСА_3 , де вона раніше проживала, де, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан строком на 30 діб, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз відповідно до указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року продовжено на 90 діб, ОСОБА_3 підійшла до господарського нежитлового приміщення, розташованого у вказаному вище дворі, та використовуючи фізичну силу, шляхом тиску тулубом на дерев`яні вхідні двері у зазначеному приміщенні пошкодила петлю кріплення навісного замку та відкрила двері, після чого зайшла в середину, де, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів таємно викрала дитячий велосипед рожевого кольору марки «Barbie» вартістю 4000 гривень, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 4000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнала в повному обсязі та підтвердила обставини кримінальних правопорушень, які описані в обвинувальних актах та пояснила суду, що дійсно 07.01.2024 року була в магазині «Єва», та двічі викрала з полиці магазину 2 жіночі та 1 чоловічу парфумовану воду, які в подальшому повернула. Крім того, 30.01.2024 року вона дістала у підвалі приміщення свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , велосипед рожевого кольору, який продала жінці за 250 грн.

Просила суд суворо її не карати та врахувати її щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях. Вказала, що парфумовану воду вона повернула, велосипед намагалася повернути, проте його вже було продано, до вчиненого ставиться негативно, за час перебування в слічому ізоляторі усвідомила протиправність своєї поведінки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , просила суворо не карати її підзахисну, врахувати щире каяття, те, що обвинувачена мала скрутне матеріальне становище, викрадену парфумовану воду повернула добровільно. Просила призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією статті із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі та звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк терміном на 2 роки.

В судовому засіданні було допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив суду, що 30.01.2024 року був на роботі, коли йому зателефонував сусід та повідомив, що чує шурхіт в підвалі внизу, він живе поряд з цим приміщенням. Він відпросився з роботи та поїхав додому, взяв ліхтарик та пішов до підвалу, побачив, що велосипед, який її дитині подарувала бабуся, відсутній, одразу звернувся до поліції та написав на ОСОБА_3 заяву, оскільки це не перший такий випадок, шкоду нею не відшкодовано, просив призначити їй реальне покарання у виді позбавлення волі.

Від представника ТОВ «РУШ» - ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі та в судових дебатах зазначив про відсутність до обвинуваченої претензій будь-якого характеру.

Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років та 1 місяця позбавлення волі, долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, запобіжний захід залишити без змін.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

Так, судом було отримано досудову доповідь представника органу пробації складену на виконання ухвали суду, згідно якої на думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та у разі якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, додатково покласти на неї обов`язок пройти заходи, передбаченні пробаційною програмою, а саме: «Попередження вживання психоактивних речовин».

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка є громадянкою України, з середньою освітою, незаміжньою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрована та проживає в м. Одеса, на обліку і лікаря нарколога не значиться, раніше не судимої.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відсутні.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, часткове відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ч. 1 ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на два роки.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою та досягне своєї мети.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2024 року, тримається під вартою, тобто з моменту її затримання необхідно рахувати строк попереднього ув`язнення, який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід врахувати в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Враховуючи викладене, у випадку порушення ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків або при систематичному вчиненні правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суду при направленні засудженого для відбування призначеного покарання необхідно буде на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін її попереднього ув`язнення у період із 28.02.2024 року по день проголошення даного вироку включно.В такому випадку строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно буде рахувати з 28.02.2024 року.

Запобіжний захід, продовжений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2024 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати та ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти в залі суду, у зв`язку з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання,при цьому строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно буде рахувати з 28.02.2024 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід врахувати в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2024 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати та ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти в залі суду, у зв`язку з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Речові докази:

- CD-R диск, у конверті з текстовим написом «крадіжка Ева» Ніженська, 33», компакт диск DVD-R торгової марки «ALERUS DVD-R», - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- парфуми «MM Jeanne Arther Cassandra Rose», «MM Paris Riviera Platinous», «MM Elob Women» - повернути власнику представнику ТОВ «РУШ» - ОСОБА_6 .

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_8