Єдиний унікальний номер 142/3/19
Номер провадження 1-кп/142/10/24
В И Р О К

іменем України

22 квітня 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 17 серпня 2018, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студена Піщанського району Вінницької області, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, курсанта ОДУВС з 17 серпня 2015 року до 20 серпня 2018 року, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 близько 13 години 50 хвилин 17 липня 2018 року, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Passat В7», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням Піщанка - Болган, неподалік с. Миколаївка Піщанського району Вінницької області, в напрямку с. Болган, перед початком обгону не переконався в тому, що зустрічна смуга руху вільна на достатній для обгону відстані, змінив напрямок руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з зустрічним автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 064 від 27.09.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми (перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку), тупої травми грудей (множинних переломів ребер справа та з ліва, справа з пошкодженням пристінкової плеври, розриву тканини легень, забиття тканини легень, гемотораксу 1500 мл.); закритої травми живота (розриву селезінки, розриву печінки, розриву сечового міхура). Саден та поверхневих ран на обличчі, верхніх та нижніх кінцівок, тулуба. Закритого перелому правого променя в типовому місці, рвана рана правого стегна. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці. Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок вищевказаної сполучної травми тіла, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, та перебуває в причинному зв`язку зі смертю.

Крім цього, пасажир автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1328 від 06.12.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритого (з наявністю рани в ділянці середньої третини стегна), перелому середньої третини діафізу правої стегнової кістки зі зміщенням; закритої черепно-мозкової травми- струсу головного мозку; закритої травми грудної клітки - забою правої половини грудної клітки, рваної рани правої гомілки. За ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являються небезпечними для життя в момент заподіяння.

Водій автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1327 від 06.12.2018, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритого переломовивиху головки правої стегнової кістки, закритого перелому 6-го ребра справа з забоєм правої легені; забійної рани ділянки лівого колінного суглобу. Дані ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними в момент заподіяння, але за своїм характером потягли за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2(в) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 14.2 (в) «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані».

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 646 від 09.10.2018 року, порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 10.1, 14.2(в) Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

З урахування викладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої важкості тілесне ушкодження, заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження та спричинили смерть потерпілого.

04 березня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000339 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з однієї сторони (далі - прокурор), та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншої сторони (далі - обвинувачений), за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України добровільно, за ініціативою обвинуваченого, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони угоди - обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному проваджені - прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та дійшли згоди про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених судом.

Обвинуваченому ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`ясненні положення п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в апеляційному порядку та положення п.1 ч. 1 ст. 424 КПК України щодо обмеження підстав оскарження вироку в касаційному порядку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання на умовах та обставинах, з приводу яких обвинуваченим та прокурором було досягнуто згоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання. Обвинувачений надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості, укладеної між ОСОБА_4 , та прокурором в даному кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої нею заяви, вказала, що до обвинуваченого претензій не має, матеріальні та моральні збитки спричинені їй відшкодовані в повному обсязі, не заперечила проти укладення угоди про визнання винуватості та визначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої ним заяви, вказав, що до обвинуваченого претензій не має, матеріальні та моральні збитки, спричинені йому, відшкодовані в повному обсязі, не заперечив проти укладення угоди про визнання винуватості та визначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, відповідно до поданої ним заяви, вказав, що до обвинуваченого претензій не має, матеріальні та моральні збитки, спричинені йому, відшкодовані в повному обсязі, не заперечив проти укладення угоди про визнання винуватості та визначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у зв`язку з чим, обговоривши дане питання з учасниками справи, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження щодо розгляду угоди про визнання винуватості у відсутності потерпілих.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

При цьому судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребовувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкцій ч.2 ст. 286 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, не є суспільно небезпечним, відсутні будь-які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 04 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України, та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

В силу ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкції частини 2 ст. 286 КК України. Зокрема, враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, що пом`якшує його покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.ч.3,4 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

На підставі викладеного, суд вважає вірним звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п 1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

По даному кримінальному провадженню проведено судову експертизу технічного стану транспортних засобів № 562 від 02 жовтня 2018 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 1 001,00 гривень, судову експертизу технічного стану транспортних засобів № 570 від 24 вересня 2018 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 1 001,00 гривень та судову авто технічну та транспортно-трасологічну експертизу № 646 від 09 жовтня 2023 року, вартість проведення якої згідно довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України становить 1 001,00 гривень, у зв`язку з чим, дані витрати, в загальному розмірі 3 003,00 гривень, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт майна, застосований в даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст.373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 березня 2024 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000339 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з однієї сторони , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів № 570 від 24 вересня 2018 року, в розмірі 1 001, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів № 562 від 02 жовтня 2018 року, в розмірі 1 001, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати за проведення судової авто технічної та транспортно-трасологічну експертизу № 646 від 09 жовтня 2023 року, в розмірі 1 001, 00 гривень.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2018 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню: транспортний засіб марки «Volkswagen Passat В7», державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого являється ОСОБА_10 , проживає за адресою. АДРЕСА_3 . та транспортний засіб марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , які поміщені на спец майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів Піщанського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: смт. Піщанка, вул. Центральна, 48., повернути власникам за належністю.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя :