Справа № 489/4047/24
Провадження № 1-кп/489/821/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

03 червня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000501 від 09.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва Миколаївської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, працюючої збірником взуття 3-го розряду на Миколаївському державному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, без зареєстрованого місця проживання, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_2 у невстановлені дату та час у невстановленому місці незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, точну кількість не встановлено, але не менше 79,672 грами, який незаконно зберігала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції.

16.05.2024 у період часу з 14:50 до 16:20 год. під час проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, канабіс, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 79,672 грам, який ОСОБА_2 незаконно зберігала за місцем проживання без мети збуту.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності. До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 від 30.05.2024, складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання нею своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000501 від 09.04.2024), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною ОСОБА_2 своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судима, працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на лікуванні у лікарів психіатра та нарколога не перебувала.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказані в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює, характеризується посередньо, визнання нею своєї вини, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, зі звільненням її на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, працює, та обставини вчинення кримінального правопорушення, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченої, вказують на можливість встановлення однорічного іспитового строку для її виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування відносно неї запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі статей 75, 76 КК України засуджену ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 03 червня 2024 року.

Речові докази: два зіп-пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) грн 76 коп.

Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1