Провадження № 1-кс/947/7633/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він, діючи з прямим умислом спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , всупереч вимог ст. 68 Конституції України та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан який неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX та Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX, використовуючи умови воєнного стану, попередньо зорганізувались задля вчинення злочину, перебуваючи в невстановленому місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, отримавши інформацію про цивільно правові відносини громадянина ОСОБА_9 з іншою особою, обрали його об`єктом свого злочинного посягання та, діючи в умовах воєнного стану, почали вимагати у останнього грошові кошти у сумі 3 000 доларів США під приводом необхідності повернення неіснуючого боргу.

Так, 06.02.2024 приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі прибули до будинку АДРЕСА_1 , де їх очікував потерпілий ОСОБА_9 , якому останні заздалегідь призначили зустріч, під час якої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пред`явили вимогу передати їм грошові кошти під приводом необхідності повернення неіснуючого боргу у сумі 3000 доларів США, з погрозою насильства над ним (зокрема, можливого заподіяння йому тілесних ушкоджень) у разі відмови.

В подальшому, на телефон потерпілого ОСОБА_9 постійно надходили телефонні дзвінки від ОСОБА_6 , у ході яких останній з погрозами застосування насильства над ним та його родичами, вимагав передачі їм вказаної суми.

На підтвердження своїх злочинних намірів та реальності погроз щодо застосування до потерпілого ОСОБА_9 . протиправних заходів впливу,

18.03.2024 приблизно о 14:30 годині ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на автомобілі марки «Nissan Leaf» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 на автомобілі марки «BMW 530D» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , прибули до станції технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час знаходився потерпілий ОСОБА_9 у власних справах.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення морального та фізичного тиску на потерпілого, підбігли до салону автомобіля «Chevrolet Lacetti», чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , за кермом якого сидів ОСОБА_9 , та з метою придушення волі потерпілого та його переконання про серйозність своїх намірів і рішучість дій, із застосуванням фізичного насильства витягли ОСОБА_9 з салону вказаного автомобілю та почали наносити удари по голові та тулубу, після чого насильно наказали потерпілому ОСОБА_9 сісти на заднє сидіння транспортного засобу, а саме автомобіля «Chevrolet Lacetti», чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 , на якому останній пересувався, чим обмежили його в пересуванні та утримували в салоні авто проти його волі.

Далі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти волі потерпілого, сів за кермо автомобіля «Chevrolet Lacetti», чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 , який був у користування потерпілого ОСОБА_9 , прибули за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого витягнули з салону автомобіля потерпілого та насильно відвели від автомобіля та висловили ОСОБА_9 вимогу передати їм грошові кошти під приводом необхідності повернути неіснуючий борг у сумі 3000 доларів США, з погрозою насильства над ним (зокрема, можливого заподіяння йому тілесних ушкоджень) у разі відмови.

Сприйнявши зазначені погрози як реальні, ОСОБА_9 повідомив, що грошей в нього немає. В цей час ОСОБА_6 почав обшукувати ОСОБА_9 , дістав вміст карманів куртки, де в кишені знайшов предмет прямокутної форми, після чого висловив ОСОБА_9 погрозу вбивством, яку потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, після чого відштовхнув ОСОБА_6 та намагаючись врятуватися, побіг до найближчого подвір`я.

Після чого, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дотримуючись заходів конспірації, розуміючи, що можуть бути викриті правоохоронними органами, на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti», чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , з місця події втекли.

У зв`язку з викладеним, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході досудового слідства встановлено, що на праві власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить квартира, загальною площею 69,4 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 та ч. 2 ст. 289 КПК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідча в клопотанні зазначає, що одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею, з метою недопущення зміни власника майна було прийнято рішення про розгляд клопотання про арешт майна без участі його власника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно наданих до матеріалів клопотання доказів встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 03.06.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КПК України, є власником квартири АДРЕСА_5 .

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження вищевказаного майна та забезпечення можливої конфіскації майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації майна як виду покарання, а також беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчого, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Таким чином, повністю доведена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 від 07.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_5

Заборонити будь-яким юридичним та фізичним особам розпоряджатися, відчужувати та здійснювати будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в тому числі поділу, об`єднання, виділу частки).

Зобов`язати посадових осіб Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради ( АДРЕСА_6 ), інших державних реєстраторів здійснити відповідні дії відносно накладення арешту і заборони відчуження та здійснення реєстраційних дій на нерухоме майно вказане в резолютивній частині ухвали слідчого судді, з моменту оголошення ухвали.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1