справа № 208/1969/24
№ провадження 1-кс/208/514/24
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000348 від 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну середню освіту, неодруженого, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000348 від 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000348 від 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2023, приблизно

о 03:20 годин, (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебував за місцем свого мешкання, а саме у будинку

АДРЕСА_1 , де також знаходилась його мати ОСОБА_7 , яка мешкала у даному будинку.

Під час перебування у вказаному місці та у зазначений час, у

ОСОБА_6 , на ґрунті тривалих неприязних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_7 , виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння

ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , перебуваючи 16.03.2024, приблизно о 03:25 годин., (більш точний час та дата в ході досудового розслідування не встановлено), у будинку АДРЕСА_1 , розташувавшись позаду від ОСОБА_7 , вховпив останню правою рукою за обличчя, закривши їй носа та рот, а лівою рукою схопив її за лівий бік, та утримуючи таким чином, застосовуючи достатню м`язеву силу, шляхом ривку правою рукою притиснув шию

ОСОБА_7 до себе.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 524к від 17.03.2024, заподіяно асфіксію шляхом закриття отворів роту та носа, спричинену з нападом з повішенням, удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкодження, від чого 16.03.2024 настала її смерть.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

18 березня 2024 року про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією за ч. 2 ст.121

КК України було повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Повідомлення про підозру останнього повністю обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: оглядом місця події, оглядом трупу за адресою: АДРЕСА_1 , вилученими речовими доказами, свідченями свідків, свідченнями підозрюваного ОСОБА_6 , лікарським свідоцтвом про смерть № 524к від 17.03.2024, іншими слідчими діями.

З метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив ТЯЖКИЙ злочин, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, постійно порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, що вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України; окрім цього слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , не має постійного місця роботи, що свідчить про те, що останній може вчиняти і інші злочини з метою заробітку, також може в будь-який момент залишити межі міста та області. вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 , не має постійного місця заробітку. Впливати на свідків злочину, (підозрюваний ОСОБА_6 , знайомий з свідками ) .

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, об`єктивною є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.2, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищевикладене вказує на те, що до підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно застосувати виключний запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст. 183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладних на нього кримінальним процесуальним законом України процесуальних обов`язків підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючі підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурором підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням якого прокурор зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту свідків, протоколами огляду трупу та медичним свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 , та іншими доказами за їх сукупності. Також враховуючи характеризуючі данні на особу підозрюваного, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявлений запобіжний захід є єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, та нівелює заявлені ризики, які є актуальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що з потерпіла це його мати яка хворіла в останні роки на цукровий діабет, у неї часто були галюцинації, психічні розлади, а тому він не міг офіційно працевлаштуватися, та постійно доглядав за матір`ю, яка потребувала його опіки. Він не встиг з матір`ю оформити її інвалідність, проте всі заходи медичного лікування проводилися лікарями а він доглядав за нею. В той день, вночі він вимушений був стримувати матір, допомогав їй дійти до ліжка, проте не бажав настання її смерті і не спричиняв будь-яких дій на те що б вона померла. Крім нього у матері не має жодного родича, а тому він бажає як син здійснити поховання матері. Він дуже хотів би що б такого не сталося, проте не оспорює що саме він довів матір до ліжка, тримаючи її, проте не бажав їй смерті. Просить не застосовувати до нього тримання під вартою, та надати можливість бути на домашньому арешті у нічний час, що надасть йому змогу поховати мати.

Захисник зазначила, що саме по собі тяжкість кримінального правопорушення в якому тільки підозрюється її підзахисний ОСОБА_6 , не створює обґрунтованості заявлених ризиків, які нічим не підтверджені. Заявляючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні прокурором, ні слідчим, не враховано, що ОСОБА_6 як особа який раніше не судимий, потерпіла є його мати яка пребувала у стані який потребував допомоги та догляду який здійснював син, який не завдавав їй ударів або інших умисних дій на настання її смерті, а тому зазначене треба довести та підтвердити умисність дій підозрюваного за заявленою кваліфікацією. Позиція сторони захисту що дії вчинені ОСОБА_6 мають неумисний характер і тому підлягають іншій кваліфікації. Щодо тиску на таких осіб, то це жодним чином не підтверджено, крім того, свідки лише позитивно характеризують підозрюваного. Інших будь-яких свідків події не має, так як на час події в приміщенні була лише мати підозрюваного та сам ОСОБА_6 .. Підозрюваний також характеризується і за місцем проживання позитивно, жодного ухилення від явки до органу слідства не було, підозрюваний приймає активну участь у слідчих діях, постійно проживає за місцем реєстрації, нікуди не виїзжав, раніше не судимий, має хоча і неофіційні але роботи яки забезпечують його фінансове забезпечення. А тому охоплюючи у сукупності як характеризуючи данні на особу підозрюваного, та його процесуальну поведінку, відсутні підстави для обрання самого найтяжчого запобіжного заходу до раніше не засудженої особи, враховуючи належну його процесуальну поведінку, сприянню встановлення істини у справі, вважає що саме домашній арешт, у нічний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 18.03.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 ґрунтується на доказах зібраних під час досудового розслідування.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: витяг з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, покази свідків які не є свідками самої події, протоколами огляду місця події та трупу, лікарським свідоцтвом про смерть та іншими матеріалами кримінального провадження за їх сукупністю.

Таким чином, підтверджено факт заподіяння ОСОБА_7 , яка є матір`ю ОСОБА_6 станом на час події яка мала місце 16.03.2024 року тілесних ушкоджень, та факт її смерті, проте на час розгляду клопотань не отримано судомо-медичних висновків експертних досліджень, та інших доказів які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, без оцінки доведеності винуватості особи.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1 , п.3 , п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не може мати під собою підґрунтя, так як підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, іншого житла не має, фактів ухилення від явки на виклик прокурора чи слідчого не зафіксовано. Підозрюваний активно сприяє слідству з метою встановлення всіх фактичних обставин які мали місце на час події.

Наведені вище обставини, та відсутність жодного ухилення підозрюваного від прибуття на виклик прокурора, слідчого, до слідчого судді, проте і не виключають заявленого ризику «переховування від органу досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний може в майбутньому вчинити дії на таке ухилення враховуючи тяжкість можливого покарання, у разі доведення його винуватості за заявленою кваліфікацією як ч. 2 ст. 121 КК України, як тяжкого злочину.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, та долучення протоколів допиту свідків, надають підстави для висновку, що жодної особи як свідка події органом досудового розслідування не встановлено, проте всі свідки це або знайомі, або сусіди, та лікар який прибув за викликом до місця події, констатував смерть, та наявність тілесних ушкоджень.

Всі свідчення свідків зводяться до підтвердження того, що ОСОБА_7 хворіла, потребувала догляду, який здійснював за нею саме підозрюваний ОСОБА_6 , та надають позитивну характеристику підозрюваному як людині та як особі який доглядав за своєю матір`ю.

Крім того, жодного підтвердження можливого впливу ОСОБА_6 на зазначених свідків, після події вчиняв дії з намаганням спілкування з останніми чи прояву до них впливу, слідчому судді не надано.

Також, слідчому судді не надано матеріалів які б свідчили, що ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує певного контролю, з метою утримання його від будь-яких протиправних активних дій, також не підтверджено що останній має негативну характеристику за місцем мешкання, тощо, у своїй сукупності і не підтверджує, як і не спростовує заявлений ризик.

Крім того, допит свідків на стадії судового розгляду, сприймається безпосередньо судом під час допиту таких осіб судом.

Зазначене узгоджується і статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

З приводу ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, будь-яких підтверджень наявності антисоціальної або антигромадської поведінки підозрюваного ОСОБА_6 жодним доказом не доведено.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- характеризуючи данні на особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, відсутність негативної характеристики підозрюваного; відсутність фактів притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності останнього;

- активне сприянню слідству у встановленні фактичних обставин події.

Таким чином, на підставі вище зазначеного, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, який раніше не судимий, має не офіційне місце роботи, постійне місце проживання, інших родичів окрім померлої не має, позитивно характеризується за місцем мешкання з показів допитаних свідків під час проведення досудового розслідування.

Згідно до санкції ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 7 до 10 років, тобто реальне покарання.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження.

Також слідчим суддею враховується розуміння підозрюваним наслідків вчинення кримінального правопорушення, в умовах воєнного стану, щодо особи похилого віку, яка потребувала стороннього догляду за станом здоров`я.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то враховуючи вище зазначені встановленні фактичні данні, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності на стадії досудового розслідування, застосовувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , найтягшого запобіжного заходу.

Оцінюючи в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем фактичного його проживання, яке є власністю підозрюваного, в нічний час, що забезпечить йому можливість на роботу та дорогу до неї і до дому, та права з метою забезпечення безпеки свого життя, у разі повітряної тривоги перебувати у захищеному місці та часу для цього.

Керуючись ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000348 від 16.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на час дії запобіжного заходу, в період часу з 21.00 години до 06.00 години;

- прибувати до слідчого та прокурора, в межах даного кримінального провадження, за першою їх вимогою;

- не відлучатися за межі міста Кам`янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 19.03.2024 року.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на старшого слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 15.05.2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено і оголошено в приміщенні суду протягом п`яти днів з моменту оголошення вступної та резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1