Справа № 643/2808/24
Провадження № 1-кс/643/427/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001126 від 22.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, за процесуальним керівництвом Салтівської окружної прокуратури м. Харкова, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001126 від 22.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено, що 22.03.2024 приблизно о 09.30 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , у період дії воєнного стану, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_5 , відкрито заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном Samsung, чим завдав останній матеріальну шкоду, розмір якої наразі встановлюється. ЖЄО № 7051 від 22.03.2024.

22.03.2024 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22.03.2024 під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у останнього було виявлено та вилучено: Металевий предмет, (схожий на натфіль)

На даний час, органом досудового розслідування власники вилученого майна встановлюються.

На теперішній час вищезазначені вилучені речі перебувають в Харківському РУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30.

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, що вилучені речі є речовими доказами, тобто предметами вчинення кримінального правопорушення, що зберігають на собі його сліди ті містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження та речі вилучені з обігу. Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношенню до кримінального провадження.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку ОСОБА_4 вищезазначені речі та предмети можуть бути доказами фактів та обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, а саме: зокрема доказами його протиправної злочинної діяльності. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, призначення відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Прокурор разом із клопотанням надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні слідчого майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 22.03.2024 в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, а саме на металевий предмет (схожий на натфіль).

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1