Справа № 357/8840/24
У Х В А Л А

24 червня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 2 ст. 364 КК України

про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

21.06.2024 у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 2 ст. 364 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2020 року посадові особи Калиновецької сільської ради розробили та реалізували злочинний план з незаконної приватизації земельних ділянок комунальної форми власності із цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства» в адміністративних межах с. Калинове, що полягав у наступному.

Так, вказаною групою осіб підшукано громадян, які не реалізували своє право на безоплатне отримання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та останнім за грошову винагороду було запропоновано надати копії своїх персональних документів.

Надалі, від імені вказаних осіб було виготовлено та підписано заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність орієнтовною площею 2 га. В дійсності вказані особи такі заяви не підписували та до Калиновецької сільської ради не подавали.

В подальшому, вказана група осіб підробила рішення Калиновецької сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки в дійсності вищевказані заяви на розгляд сесії не виносились, рішення на сесії не приймались.

Після цього, вищевказані підроблені заяви та рішення були передані сертифікованій землевпорядній організації, посадові особи якої не були обізнані у злочинних намірах групи осіб, за наслідком чого було виготовлено проекти землеустрою на присвоєно земельним ділянкам кадастрові номери.

Після затвердження технічних документацій на новоутворені земельні ділянки шляхом підробки рішення сесії, на них було зареєстровано право приватної власності на підставних осіб.

Таким чином, вищевказана група осіб неправомірно заволоділа земельними ділянками комунальної форми власності із цільовим призначенням «Для ведення особистого селянського господарства», загальною площею 119,4295 га.

Вищенаведені факти повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема допитами свідків (осіб, на ім`я яких первинно зареєстровано право приватної власності та депутатів Калиновецької сільської ради), відомостями з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформацією з Державного земельного кадастру, договорами купівлі-продажу та іншими.

Органом досудового розслідування дане кримінальне правопорушення, кваліфіковано за ч.3 ст.190 КК України (в редакції, чинній до 11.08.2023), як шахрайство, вчинене у великих розмірах та за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

20.06.2024 в період часу з 12 год. 28 хв. по 12 год. 42 хв. проведено огляд приміщення Калиновецької сільської ради, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Таращанська ТГ, с. Калинове, вул. Молодіжна, 3/1 на підставі письмового дозволу балансоутримувача приміщень Виконавчого комітету Таращанської міської ради.

В ході огляду вилучено документи та речі, а саме: журнал, на обкладинці якого наявні написи «Калиновецька сільська рада Чапаєвська сільська рада Журнал реєстрації заяв 2006 рік-2013 р. 2014 р.-», в якому наявні записи з 2006 по 2020 роки, прошитий всього на 160 арк.; журнал із надписами «02-30 Журнал реєстрації вхідних документів Калиновецька сільська рада 2019 рік», в якому наявні записи з 2019 по 2020 роки; документ «Постанова про результати виборів депутатів Чапаєвської сільської ради №15 від 02.11.2015»; Документ «Розпорядження №21 від 01.06.2016 Про затвердження посадових інструкцій працівників Калиновецької сільської ради»; документ «Посадова інструкція секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету Калиновецької сільської ради» (в двох примірниках); жорсткий диск «Western Digital s/n WMART0788767», із системного блоку, яким користувався колишній голова Калиновецької сільської ради ОСОБА_4 .

Постановою від 21.06.2024 вищевказані речі та документи відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, в тому числі проведення необхідних судових експертиз із майном, а також запобігання подальшого використання та розпорядження майном з боку їх власників та інших третіх осіб, які можуть заявити право вимоги на нього, зокрема відчуження, зміни, спотворення, знищення рухомого майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що є речовими доказами у провадженні, із забороною його користування та розпорядження власником, користувачем, іншим добросовісним набувачам, так і третім особам, що заявлять право вимоги на нього.

У судове засідання прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не прибув, натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна в.о. старости Калиновецького старостинського округу Таращанської міської ради ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

Крім цього слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна, яке було вилучено 20.06.2024, наступного робочого дня 21.06.2024 було направлено на адресу суду. Таким чином, достеменно встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучені під час огляду приміщення документи вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 2 ст. 364 КК України.

20.06.2024 в період часу з 12 год. 28 хв. по 12 год. 42 хв. на підставі письмового дозволу балансоутримувача приміщень Виконавчого комітету Таращанської міської ради проведено огляд приміщення Калиновецької сільської ради, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Таращанська ТГ, с. Калинове, вул. Молодіжна, 3/1, в ході якого було вилучено документи та речі, а саме: журнал, на обкладинці якого наявні написи «Калиновецька сільська рада Чапаєвська сільська рада Журнал реєстрації заяв 2006 рік-2013 р. 2014 р.-», в якому наявні записи з 2006 по 2020 роки, прошитий всього на 160 арк.; журнал із надписами «02-30 Журнал реєстрації вхідних документів Калиновецька сільська рада 2019 рік», в якому наявні записи з 2019 по 2020 роки; документ «Постанова про результати виборів депутатів Чапаєвської сільської ради №15 від 02.11.2015»; документ «Розпорядження №21 від 01.06.2016 Про затвердження посадових інструкцій працівників Калиновецької сільської ради»; документ «Посадова інструкція секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету Калиновецької сільської ради» (в двох примірниках); жорсткий диск «Western Digital s/n WMART0788767», із системного блоку, яким користувався колишній голова Калиновецької сільської ради ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 21.06.2024 тимчасово вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, а саме: зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене під час огляду приміщення майно може бути використанне як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення доведення факту вчинення кримінального правопорушення. Обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 20.06.2024 під час огляду приміщення - Калиновецької сільської ради, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Таращанська територіальна громада, с. Калинове, вул. Молодіжна, 3/1, майно, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження ним, а саме:

журнал, на обкладинці якого наявні написи «Калиновецька сільська рада Чапаєвська сільська рада Журнал реєстрації заяв 2006 рік-2013 р. 2014 р.-», в якому наявні записи з 2006 по 2020 роки, прошитий всього на 160 арк.;

журнал із надписами «02-30 Журнал реєстрації вхідних документів Калиновецька сільська рада 2019 рік», в якому наявні записи з 2019 по 2020 роки;

документ «Постанова про результати виборів депутатів Чапаєвської сільської ради №15 від 02.11.2015»;

документ «Розпорядження №21 від 01.06.2016 Про затвердження посадових інструкцій працівників Калиновецької сільської ради»;

документ «Посадова інструкція секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету Калиновецької сільської ради» (в двох примірниках);

жорсткий диск «Western Digital s/n WMART0788767».

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_6