КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08.03.2024 відмовлено в задоволенні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2023 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення від 17.10.2023 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, вручене ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисники зазначали, що повідомлення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_6 підозри є ____________________________________________________________________________________Справа № 756/911/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2689/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

незаконним, оскільки суперечить визначеному законодавцем у правовій нормі - статті 149 КК України обґрунтуванню суспільно-небезпечного діяння, що є кримінальним злочином, в частині, що слід розуміти під кримінально караною експлуатацією людини в цій статті, а отже свідчить про відсутність події злочину.

Виходячи з тлумачення, наданого законодавцем, при проведенні правового аналізу ст. 149 КК України очевидним є те, що подія даного злочину буде мате місце при використанні «примусової праці або примусового надання послуг», й відповідно, - не може бути злочином надання послуг або праця без застосування примусу (фізичного, психічного), а отже пов`язані з цим вагітність або переривання вагітності - без застосування такого примусу не є кримінальним злочином, у випадках надання послуг з сурогатного материнства сурогатними матерями на добровільній основі.

Досудовим розслідуванням беззаперечно встановлено, що допитані потерпілі, які за версією сторони обвинувачення «вербувалися з метою експлуатації» як сурогатні матері, у реальності свідомо, на добровільній основі, з корисливих мотивів, самостійно, без будь-якого фізичного або психічного примусу щодо них або їх близьких, приймали рішення про участь у програмах сурогатного материнства та шукали й звертались задля цього до спеціалізованих медичних центрів/клінік з репродуктивних технологій, а багато з них й на протязі тривалого часу, у різних медичних клініках, по декілька разів.

Крім того, медична клініка репродуктивної медицини «Натівіта», яку очолював ОСОБА_6 як директор, з 2014 року займалась виключно законною фінансово-господарською діяльністю відповідно до свого Статуту та відповідної медичної ліцензії, надаючи медичні послуги як громадянам України так і громадянам інших держав, на добровільній основі без будь-якого примусу до пацієнтівта сплачувала відповідні податки.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000149 від 27.08.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

17.10.2023 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а саме про те, що він підозрюється у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, в тому числі повторно, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149 КК України; та у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України.

22.01.2024 захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах ОСОБА_11 , звернулися до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просили скасувати повідомлення від 17.10.2023 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, вручене ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08.03.2024 відмовлено в задоволенні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 17.10.2023 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000149 від 27.08.2021.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 17.10.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисників про те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, викладені у підозрі відомості не відповідають змісту ст. 149 КК України, що на переконання апелянтів, свідчить про відсутність події даного злочину, а також посилання на те, що допитані потерпілі самостійно, без примусу приймали участь у програмах сурогатного материнства, фактично зведені до питань доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій підозрюваного, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В апеляційній скарзі не наведено, та під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних про порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 від 17.10.2023, які б слугували підставою для її скасування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3