Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/174/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Юр" ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2024 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2024 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

мобільний телефон смартфон «Iphone 13» s/n НОМЕР_1 , рожевого кольору, в чохлі прозорого кольору;

планшет IpadOS s/n НОМЕР_2 , сірого кольору, в чохлі сірого кольору;

Macbook Air s/n НОМЕР_3 , сірого кольору, із забороною у їх користуванні та розпорядженні.

Рішення слідчого судді мотивоване можливістю використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області, яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Наявні достатні підстави вважати, що відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, можуть міститися на вилучених речах, мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочину.

Існують достатні підстави вважати про пов`язаність ОСОБА_7 з подіями, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені речі могли використовуватися під час вчинення злочину, з огляду на відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане майно.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2024.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному проваджені №0000123 від 25.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме:

мобільний телефон смартфон «Iphone 13» s/n НОМЕР_1 , рожевого кольору, в чохлі прозорого кольору;

планшет IpadOS s/n НОМЕР_2 , сірого кольору, в чохлі сірого кольору;

Macbook Air s/n НОМЕР_3 , сірого кольору, із забороною у їх користуванні та розпорядженні, із забороною у їх користуванні та розпорядженні.

В обгрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_7 являється дружиною ОСОБА_10 , а тому у неї вилучили належне їй майно з метою тиску на останнього.

При цьому не вказані жодні підстави за якими можна вважати про пов`язаність ОСОБА_7 з подіями, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені.

Кримінальне правопорушення, за яким відкрито кримінальне провадження, вчинене до 25.07.2023, а ноутбук Macbook Air s/n XP3QLG4PC2, сірого кольору, на який накладено арешт, як на доказ кримінального правопорушення, придбаний 19.10.2023.

Під час обшуків у ОСОБА_11 та у ОСОБА_7 не вилучались принтери для встановлення приладу на якому друкувались вказані у клопотанні документи.

Також, у клопотанні не вказано, яке доказове значення мають вказані у клопотанні документи та яким чином, це доводить перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

У клопотанні про арешт майна відсутній опис події кримінального правопорушення, дата його вчинення, та взагалі не вказано жодних обставин вчиненого злочину, а тому не можливо встановити доказом чого може бути вилучене у ОСОБА_7 майно.

Зазначає, що у витягу з Єдиного реєстру досудових рішень відсутній опис об`єктивної сторони злочину, зокрема не описано якими діями здійснено перешкоджання та не вказано коли це відбулось.

Заслухавши суддю-доповідача, власника майна ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 частини 2 вказаної норми закону, визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, окрім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями статтей 2, 7 КПК України регламентовано, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що до Ленінського районного суду м. Кіровограда від прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Республіки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянин України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з корисливих мотивів, у складі організованої групи осіб, охопленої єдиним злочинним умислом, створили механізм перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших воєнізованих формувань. Зокрема, вказані особи знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі, і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, умисно вирішили перешкодити законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Згідно з відповіддю на доручення слідчого з ГВ ЗНД УСБУ в Кіровоградській області від 08.02.2024 № 61/5/3/1060/нт, до реалізації протиправного механізму громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_14 залучив свою дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку поклав функції по виготовленню на електронно-обчислювальній техніці проектів довідок про зайняття волонтерською діяльністю, ведення обліку членів його громадської організації, членських внесків, та інш. Також встановлено, що ОСОБА_7 за адресою фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , зберігає речі і документи, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі і засоби його вчинення.

27.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2024, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході проведення обшуку за зазначеною вище адресою було виявлено та вилучено мобільний телефон смартфон «Iphone 13 s/n НОМЕР_1 , рожевого кольору, в чохлі прозорого кольору; планшет IpadOS s/n НОМЕР_2 , сірого кольору, в чохлі сірого кольору; macbook Air s/n НОМЕР_3 , сірого кольору.

Вищезазначені речі поміщено в чохол чорного кольору.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначив, що з метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2024 року, задоволено клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Проте, слідчим суддею вказаних вимог закону не дотримано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, на переконанні колегії суддів заслуговують на увагу доводи сторони захисту відносно того, що власник майна ОСОБА_7 19.10.2023 придбала ноутбук Macbook Air s/n XP3QLG4PC2, сірого кольору, на який накладено арешт, після отримання Гранту для проходження за програмою «Забезпечення розширення економічних прав та можливостей жінок для відновлення розвитку».

Зокрема, ОСОБА_7 почала навчання 12.09.2023, тривалість навчання становить 7 місяців. Арешт вказаного майна унеможливить закінчення навчання, що у свою чергу призведе до порушення договору про благодійну допомогу та необхідність відшкодувати кошти надані благодійною організацією на навчання, що підтверджується Договором № 262-Ш-63 про благодійну допомогу від 23.08.2023 та Талоном Замовлення № 3 384 185 від 19.10.2023 (арк.к.п. 47-56). При цьому, планшет IpadOS s/n G263FWNP76 також використовується дитиною ОСОБА_7 для навчання.

Водночас, колегія суддів зауважує, що за змістом ч. 1, ч. 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є, зокрема, матеріальні об`єкти, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи, час з якого вилучено мобільний телефон смартфон «Iphone 13» s/n НОМЕР_1 , планшет IpadOS s/n НОМЕР_2 та Macbook Air s/n НОМЕР_3 , орган досудового розслідування мав можливість оглянути та скопіювати наявні у них відомості.

Разом з тим, доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі матеріальні носії інформації, а наявні на них електронні файли і відомості.

За таких обставин, втручання у права та інтереси законного володільця та накладення арешту, за відсутності доказів того, що це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню, призвести до приховування, пошкодження, знищення тощо, на переконання колегії суддів, не є розумним та співмірним, отже підстави для накладення арешту на майно зазначене у клопотанні - відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2024 року - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2024 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно 27.02.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон смартфон «Iphone 13» s/n НОМЕР_1 , рожевого кольору, в чохлі прозорого кольору; планшет IpadOS s/n НОМЕР_2 , сірого кольору, в чохлі сірого кольору; Macbook Air s/n НОМЕР_3 , сірого кольору, із забороною у їх користуванні та розпорядженні - скасувати.

У задоволенні клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000123 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про арешт майна відмовити.

Вилучене майно повернути власнику ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4