Справа № 991/941/24
Провадження 1-кс/991/953/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджену прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , від 08.01.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 08.01.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

У обґрунтування поданої скарги захисник зазначив наступне.

Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, в рамках якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Як зазначено захисником, у вказаному кримінальному провадженні неодноразово було зупинене та відновлене досудове розслідування та вчергове, 08.01.2024 старшим детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 на підставі п.п.2,3 ч.1 ст.280 КПК України, тобто у зв`язку із наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та оголошенням розшуку підозрюваних. Вказані підстави для зупинення досудового розслідування, як зауважено захисником, неодноразово згадувались детективом у попередніх постановах про зупинення досудового розслідування, у тому числі у постановах про зупинення від 19.05.2023 та від 17.08.2023.

Захисник вважає постанову від 08.01.2024 необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням приписів КПК України.

Так, оскаржувана постанова детектива від 08.01.2024 мотивована потребою отримання відповіді на запит про міжнародну правову допомогу, надісланий 17.03.2021 до компетентних органів Об`єднаних Арабських Еміратів стосовно компанії TRAMMO DMCC, а саме щодо укладання договорів з ПАТ «ОПЗ», порядку ціноутворення, тощо. Метою вказаного запиту є необхідність отримання: копій документів та інформації від службових осіб компанії TRAMMO DMCC щодо фактів комерційних переговорів, безпосередніх ділових та партнерських зв`язків між даними компаніями та прямим постачальником хімічної продукції - AT «ОПЗ»; отримання інформації та документів, які стосуються формування цін на хімічну продукцію, порядку укладення та виконання контрактів між вищевказаними компаніями та AT «ОПЗ».

У той же час, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 стосується обставин укладання та виконання контрактів між ПАТ «ОПЗ» та компанією Newscope Estates Limited стосовно придбання і подальшої реалізації карбаміду та аміаку, що викладено у повідомленні про підозру. Тож з`ясування порядку взаємодії ПАТ «ОПЗ» з іншими контрагентами, їх договірні та комерційні відносини не входить до предмету доказування у даному кримінальному провадження, оскільки такі відомості не підтверджують подію можливого кримінального правопорушення, безпосередньо не стосуються предмету доказування у цьому кримінальному провадженні та виходять за межі ст.91 КПК України. За такого, на переконання захисника, отримання унаслідок запиту до компетентних органів Об`єднаних Арабських Еміратів названих відомостей, носить інформативний (факультативний) характер, оскільки такі відомості не стосуються фінансово-господарської діяльності компанії Newscope Estates Limited, а тому не є необхідними для мети досудового розслідування. Таким чином, як стверджує захисник, надіслання запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Об`єднаних Арабських Еміратів для з`ясування питань, які зазначені у постанові детектива від 08.01.2024, не може слугувати підставою для зупинення досудового розслідування у розумінні ст.280 КПК України.

Додатково захисник зазначив, що запит про міжнародну правову допомогу не виконаний досить тривалий час та відомостей про стан його виконання детектив не надає.

До того ж, аналогічні доводи стосовно очікування відповіді на запит, надісланий до компетентних органів ОАЕ 17.03.2021, вже перевірялися слідчим суддею при оскарженні постанови детектива про зупинення досудового розслідування від 17.08.2023, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді від 28.12.2023. За результатом судового розгляду слідчий суддя констатував, що жодних комунікацій з приводу запиту між компетентними органами не розпочато, що спростовує твердження детектива про виключну важливість результатів виконання вказаного запиту про міжнародну правову допомогу для даного провадження.

Поряд з цим захисником зазначено, що у відповідності до положень ч.11 ст.290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. За такого, у сторони обвинувачення наявне право використати відомості, отримані в порядку міжнародної правової допомоги на стадії розгляду справи по суті, що вказує на можливість продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні без його зупинення.

Таким чином за твердженнями захисника, постанова детектива від 08.01.2024 про зупинення досудового розслідування є незаконною, так як підстава для зупинення - «наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва» відсутня.

Водночас, захисником вказано і на відсутність підстав для зупинення досудового розслідування з мотивів оголошення ОСОБА_5 у розшук, оскільки ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.10.2023 у справі №991/7256/23 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 стосовно ОСОБА_5 . Таким чином, починаючи з 09.10.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 здійснюється у формі спеціального досудового розслідування, тобто за відсутності останнього, тому факт оголошення його у міжнародний розшук не може перешкодити здійсненню досудового розслідування та відповідно не може слугувати підставою для зупинення досудового розслідування за п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Окрім того захисник зазначає про безпідставність посилання детектива у постанові на неможливість виділення матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 в окреме провадження, оскільки це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду відповідно до ч.4 ст.217 КПК України, так як кримінальні правопорушення, які досліджуються в рамках кримінального провадження №0000380, вчинені за попередньою змовою групою осіб. Натомість матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 у співучасті з іншими особами.

Захисник додав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають в Україні, стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 здійснюється спеціальне досудове розслідування, стосовно ОСОБА_11 винесена постанова про оголошення у розшук, тобто стосовно 4 із 5 осіб- відсутні підстави для зупинення досудового розслідування за п.2 ч.1 ст.280 КПК України. Отже оскаржувана постанова є очевидно незаконною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з наведеним, захисник просив скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 08.01.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.209 КК України.

Поряд з цим захисник зазначив, що оскаржувану постанову детектива сторона захисту отримала 31.01.2024, тому строк для оскарження, визначений ч.1 ст.304 КПК України, на його думку не пропущений.

Розгляд клопотання здійснювався 06.02.2024, 09.02.2024, 19.02.2024, 20.02.2024.

Під час судового розгляду захисником підозрюваного ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 подані доповнення до скарги на постанову детектива про зупинення досудового розслідування.

У доповненнях до скарги захисник ОСОБА_4 зазначив наступне.

Як зазначено захисником, до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні вносились наступні відомості:

20.10.2016 з кримінального провадження №0000338 виділено в окреме провадження №0000380, №0000381 та №0000382, які об`єднані в одне провадження за номером №0000380 за ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України.

16.03.2018 набрали чинності зміни до КПК України в редакції Закону №2147-VIII.

23.11.2018 внесено до ЄРДР відомості за фактом вчинення службовими особами ПАТ «ОПЗ» за попередньою змовою групою осіб з представниками суб`єктів господарювання приватного сектору економіки, протягом 2015 року, дій, які мають ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.209 КК України, у зв`язку з цим розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001156 та 27.11.2018 матеріали вказаного провадження об`єднані з кримінальним провадженням №0000380.

Окрім того, згідно з витягом з ЄРДР у провадженні №0000380 досудове розслідування здійснюється також і за ч.3 ст.212 КК України, яка була внесена до ЄРДР 11.01.2019 за фактом свідомого зниження службовими особами ПАТ «ОПЗ» вартості реалізованої продукції та зменшення бази оподаткування податку на прибуток, платником якого є ПАТ «ОПЗ», що в свою чергу привело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України податків в особливо великих розмірах. Тож, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 здійснюється, окрім іншого, за ч.3 ст.209 КК України та ч.3 ст.212 КК України, внесеними до ЄРДР після 16.03.2018.

Так, у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.10.2022 (справа №753/12578/19) сформовано наступну правову позицію: «продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів №2147-VIII і №2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15.03.2018 і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати.

Таким чином, як стверджує захисник, Верховний Суд встановив необхідність застосування Закону №2147-VIII до проваджень, які містять в собі кримінальні правопорушення, внесені до ЄРДР як до 16.03.2018, так і після 16.03.2018. З огляду на це, пункт 4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» Закону №2147-VIII має застосовуватися з урахуванням ст.ст.7, 9 КПК України та правових висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2022 у справі №753/12578/19.

Захисник додав, що позиція Об`єднаної палати Верховного Суду щодо застосування Закону №2147-VIII в об`єднаних кримінальних провадженнях знайшла своє втілення і в практиці Апеляційної палати ВАКС.

Так, в ухвалі АП ВАКС від 18.05.2023 у справі №991/5499/22 суд апеляційної інстанції, розглядаючи апеляційну скаргу в рамках кримінального провадження №0000380 та надаючи відповідь на питання можливості застосування ч.7 ст.217 КПК України в редакції Закону №2147-VIII, дійшов наступного висновку: «Суд апеляційної інстанції вважає, що хоча станом на 20.10.2016 кримінальний процесуальний закон й не містив положень, які б за змістом були тотожними тим, якими кодекс доповнено у зв`язку із введенням в дію ч.7 ст.217 КПК України, але вказані положення можуть бути застосовані у цій справі (1) зважаючи на відсутність до 15.03.2018 у КПК України норми, яка б в протилежний спосіб регулювала питання з приводу дати початку досудового розслідування, ніж зазначені нові положення, котрі усунули б існуючу прогалину в законі, а також (2) враховуючи об`єднання кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 в одне провадження із кримінальним провадженням №0001156 від 23.11.2018 та позицію, наведену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №2753/12578/19 від 31.10.2022, щодо необхідності застосування до об`єднаних проваджень правил, які чинні з 15.03.2018. Отже, станом на 04.05.2020 і 03.12.2020 кримінальний процесуальний закон передбачав правило, згідно з яким кримінальне провадження №0000380 вважалося таким, досудове розслідування у якому розпочалося та здійснювалося із 20.10.2016».

Поряд з цим захисник зауважив, що положення ч.7 ст.217 КПК, про які зазначається в судовому рішенні, були внесені до КПК України на підставі того ж Закону №2147-VIII, як і редакція ч.5 ст.219 КПК України. Таким чином, суд апеляційної інстанції застосував положення ст.217 КПК України в редакції саме Закону №2147-VIII, в тому числі і з огляду на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду, наведену в постанові від 31.10.2022. Отже, АП ВАКС встановила необхідність застосування до провадження №0000380 положень КПК України саме в редакції Закону №2147-VIII.

Захисник зауважив, що АП ВАКС встановила, що відносно суб`єкта продовження строків досудового розслідування існувало два незалежні правові режими, при цьому чинним КПК України не було врегульовано питання застосування положень Закону №2147-VIII в об`єднаних кримінальних провадженнях, до врегулювання вказаного питання Об`єднаною палатою Верховного Суду. Таким чином АП ВАКС підтвердила можливість застосування ч.7 ст.217 КПК України до кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 в частині початку досудового розслідування, яка мала застосовуватися до проваджень, внесених до ЄРДР після 16.03.2018. Тож, станом на час виникнення правовідносин, які зараз переглядаються (постанова 08.01.2024), закріплено необхідність застосування до об`єднаних проваджень саме нової редакції положень КПК України, в тому числі і ст.219 КПК України. А тому положення ч.5 ст.219 КПК мають застосовуватися до провадження №0000380 з урахуванням змін, внесених Законом №2147-VIIІ.

Поряд з цим, на переконання сторони захисту, у кримінальному провадженні №0000380 застосовуються положення абз.2 ч.5 ст.219 КПК України саме в редакції Закону №2201-ІХ, яка була чинною станом на час виникнення правовідносин.

Ухвалою слідчого судді від 28.12.2023 скасовано постанову детектива від 17.08.2023 про зупинення досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч.5 ст.219 КПК України, яка діяла станом на час виникнення правовідносин, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження (17.08.2023) до дня її скасування слідчим суддею (28.12.2023), а саме 134 дні досудового розслідування у провадженні №0000380 включається у загальні строки досудового розслідування.

Захисник додав, що у судовому засіданні 27.09.2023 детектив стверджував, що із загального продовженого строку слідства до 8 місяців, залишилось 28 днів. Тож, оскільки постанова детектива про зупинення досудового розслідування від 17.08.2023 була скасована ухвалою слідчого судді від 28.12.2023, що має наслідком зарахування до строку досудового розслідування ще 134 дні, отже строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 сплив 04.10.2023. Таким чином, постанова детектива про зупинення досудового розслідування від 08.01.2024 винесена поза межами строків досудового розслідування, тому є незаконною.

На переконання сторони захисту, слідчим суддею, поряд з іншими підставами для скасування постанови детектива про зупинення досудового розслідування від 08.01.2024, має бути перевірено чи прийнято таке рішення у межах строків досудового розслідування, оскільки встановлення таких обставин є самостійною підставою для скасування постанови.

У своїх заявах, поданих до суду, старший детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 просив при розгляді скарги врахувати документи, які підтверджують оголошення підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в міжнародний розшук, а також направлення запиту про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Об`єднаних Арабських Еміратів у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

Щодо строків досудового розслідування детектив зазначив наступне.

20.10.2016 з матеріалів досудового розслідування №0000338 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування за №0000380, №0000381, №0000382 та в подальшому об`єднані в одне кримінальне провадження під загальним №0000380. У подальшому, 27.11.2018 кримінальне провадження №0000380 об`єднано з кримінальним провадженням №0001156 (епізод 5 згідно витягу з ЄРДР).

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000380 про підозру повідомлено ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 лише щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України - (епізод 3), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16.03.2018. Всі інші кримінальні правопорушення є фактовими та про їх вчинення жодній особі не повідомлялось.

Перші повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000380 складені 05.03.2020, тому перебіг двомісячного строку розпочався із 06.03.2020 (ч.5 cт.115, ч.1 cт.219 КПК України в редакції, які діяли на час повідомлення про підозри).

У подальшому 25.03.2020 кримінальне провадження №0000380 об`єднано із кримінальним провадженням №0000007 (епізод 4 та 6 згідно витягу з ЄРДР).

Постановою заступника Генерального прокурора - керівника САП від 04.05.2020 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 05.10.2020.

Постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора від 03.12.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 8 місяців, тобто до 12.02.2021.

Детектив наголосив, що у відповідності до положень ч.2 ст.219 КПК України у редакції, чинній на момент повідомлення про першу підозру, в кримінальному провадженні №0000380 та ч.4 ст.219 КПК України у нині чинній редакції, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. Загальний строк досудового розслідування не може перевищувати, зокрема, дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Ураховуючи, що в кримінальному провадженні №0000380 йдеться про вчинення, зокрема, ОСОБА_8 та іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше як упродовж дванадцяти місяців із дня відповідного повідомлення, у випадку продовження строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні належним суб`єктом та в належний спосіб.

Детектив зазначив, що у період, протягом якого тривало досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380, відбулася зміна підходів до питання про те, хто та в яких випадках може прийняти рішення про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Так, 20.10.2016, тобто на момент початку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 діяли положення ч.2 ст.294 КПК України, згідно з якими якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п.2 ч.1 ст.219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п.п.2 та 3 ч.2 ст.219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців- керівником місцевої прокуратури; 2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником; 3) до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.

На дати прийняття 04.05.2020 керівником САП, який за змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про прокуратуру» є заступником Генерального прокурора, рішення про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження №0000380 до 6 (шести) місяців та прийняття 03.12.2020 в.о.Генерального прокурора рішення щодо продовження строку досудового розслідування в цьому ж кримінальному провадженні до 8 (восьми) місяців, тобто до 12.02.2021, були чинними положення ч.7 ст.217 КПК України, згідно з якими днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Таким чином, як зауважено детективом, хоча станом на 20.10.2016 кримінальний процесуальний закон й не містив положень, які б за змістом були тотожними тим, якими кодекс доповнено у зв`язку із введенням в дію ч.7 ст.217 КПК України, але вказані положення можуть бути застосовані у цій справі, зважаючи на відсутність до 15.03.2018 у КПК України норми, яка б в протилежний спосіб регулювала питання з приводу дати початку досудового розслідування, ніж зазначені нові положення, котрі усунули б існуючу прогалину в законі, а також враховуючи об`єднання кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 в одне провадження із кримінальним провадженням №0001156 від 23.11.2018 та позицію, наведену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №753/12578/19 від 31.10.2022, щодо необхідності застосування до об`єднаних проваджень правил, які чинні з 15.03.2018.

Отже, станом на 04.05.2020 і 03.12.2020 кримінальний процесуальний закон передбачав правило, згідно з яким кримінальне провадження №0000380 вважалося таким, досудове розслідування у якому розпочалося та здійснювалося із 20.10.2016.

Окрім того, відповідно до позиції, відображеній у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.04.2023 у справі №201/3571/20 відомості, що стосуються розслідування, у тому числі інформація про об`єднання або виділення матеріалів кримінального провадження, не змінюють дату внесення до ЄРДР відомостей про це кримінальне правопорушення.

Таким чином датою внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення та датою початку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 є саме 20.10.2016.

Поруч із наведеним, 15.03.2018 набули чинності зміни до ст.294 КПК України, у відповідності до яких якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п.2 абз.3 ч.1 ст.219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених п.п.2 та 3 ч.2 ст.219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками. І хоча саме зазначений новий порядок продовження у кримінальному провадженні строку досудового розслідування (його продовження не прокурором, а слідчим суддею), запроваджений з 15.03.2018, був чинним станом на 04.05.2020 і 03.12.2020, коли прокурорами в кримінальному провадженні №0000380 приймалися рішення про продовження зазначеного строку, але також у відповідний період діяло й застереження до ст.294 КПК України, зазначене у п. 4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону №2147-VIII, згідно з яким відповідні зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Тобто, згадане вище застереження чітко вказувало, що внесені до ст.294 КПК України зміни в частині порядку продовження строків досудового розслідування застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто після 15.03.2018, в той час як не мають зворотної дії в часі, а отже не застосовуються до справ, відомості про початок досудового розслідування в яких внесені були в ЄРДР до вказаної дати.

Разом із тим, у кримінальному процесуальному законі станом на 04.05.2020 і 03.12.2020 не було норми, яка б прямо зазначала в який спосіб і ким має бути продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому в межах одного провадження об`єднані кримінальні провадження, досудове розслідування у яких було розпочате до 15.03.2018, та провадження, розслідування в яких розпочато після 15.03.2018.

Лише 31.10.2022 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі №753/12578/19 сформувала позицію, згідно з якою продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів №2147-VIII і №2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15.03.2018 і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати.

Водночас станом на дати прийняття прокурорами в 2020 році рішень про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 була чинною ч.7 ст.217 КПК України, котра передбачала, що днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше. Тобто, приймаючи рішення про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380, 04.05.2020 керівник САП - заступник Генерального прокурора та 03.12.2020 в.о.Генерального прокурора за відсутності постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №753/12578/19 правильно керувалися п. 4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону №2147-VIII.

Вказане на переконання детектива свідчить про здійснення провадження у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

У судових засіданнях захисник ОСОБА_4 підтримав вимоги поданої скарги, просив її задовольнити, скасувати постанову ст.детектива про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Детектив ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення скарги сторони захисту. Наполягав на тому, що постанова є законною та обґрунтованою, мотивованою та відповідає вимогам ст.ст.40, 110, 280 КПК України, підстав для її скасування не вбачається, так як необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва наразі не відпала, а отримання інформації на запит про міжнародну правову допомогу має важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, до того ж підозрювані у кримінальному провадженні оголошені в міжнародний розшук та їх місце знаходження наразі з`ясовується. Додав, що доводи сторони захисту стосовно спливу строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є безпідставними.

Заслухавши думку учасників, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, доповнення до скарги, заяви ст.детектива з додатками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України- параграф 1, статті 303-308. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч.2 ст.307 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. (ч.1 ст.304 КПК України).

Як вбачається з матеріалів, оскаржувана постанова винесена детективом 08.01.2024 та була отримана стороною захисту засобами поштового зв`язку 31.01.2024, що стверджується копією конверту та інформацією про відстеження поштового пересилання.

Інших доказів отримання захисником копії оскаржуваної постанови до суду не надано.

Скарга надіслана до суду 02.02.2024.

За таких обставин, враховуючи те, що строк в даному випадку рахується з моменту отримання копії постанови, слідчий суддя вважає строк на подання скарги, визначений ст.304 КПК України, захисником не пропущений.

Зупинення досудового розслідування регулюється Главою 23 КПК України.

Вичерпний перелік підстав та порядок зупинення досудового розслідування встановлений ст.280 КПК України.

Дотримання зазначених підстав детективом, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом перевірки, яка здійснюється слідчим суддею при вирішенні питань, винесених на розгляд захисником.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного та наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Крім того, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді (ч.4 ст.280 КПК України).

Зупинення досудового розслідування у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва провадиться за таких процесуальних умов: 1) у провадженні зібрано достатні та неспростовні докази, які вказують на те, що кримінальне правопорушення вчинено певною особою; 2)особа набула статусу підозрюваного, їй повідомлено про підозру; 3)виконано всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе до зупинення кримінального провадження; 4) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016.

20.10.2016 з матеріалів досудового розслідування №0000338 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування за №0000380, №0000381, №0000382, які в подальшому об`єднані в одне кримінальне провадження №0000380 від 20.10.2016.

27.11.2018 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016 були об`єднані з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001156 від 23.11.2018.

05.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

21.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

Постановою від 08.01.2024 старший детектив Національного бюро постановив досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000380 зупинити.

Зі змісту постанови вбачається, що підставою для зупинення досудового розслідування зазначено необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, а також розшук підозрюваних.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Поряд з цим, захисник, як на підставу для скасування постанови детектива від 08.01.2024, посилається на винесення оскаржуваної постанови поза межами строків досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо можливості надання оцінки доводам скарги з цих підстав, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За своєю суттю кримінальний процес - це урегульована нормами кримінального процесуального права діяльність органів досудового розслідування, слідчого, прокурора, слідчого судді та суду з розкриття злочинів, викриття й покарання винних та недопущення покарання невинних, у тому числі порушення їх процесуальних прав. Така діяльність, з огляду на визначені у ст.2 КПК України завдання кримінального провадження, є законодавчо регламентованою та має певну специфіку, у тому числі щодо перевірки дотримання звернення з клопотанням у межах строків досудового розслідування.

Аналіз ч.6 ст.181, ч.3 ст.197, ч.4 ст.272, ч.5 ст.294 КПК України свідчить, що будь-яка процесуальна дія повинна здійснюватися у межах строку досудового розслідування, а тому слідчий суддя зобов`язаний перевірити вказані обставини.

Щодо повноважень слідчого судді вирішувати питання, які стосуються строків досудового розслідування, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 20.12.2023 у справі №991/9620/23 зазначила наступне.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. Отже, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та його роль не може мати меншої ваги, ніж суду. Як би законодавець вважав, що слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які стосуються строків досудового розслідування, то чинний КПК України не містив би ст.295-1 КПК України, яка надавала б йому такі повноваження.

Окрім того, в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.01.2024 у справі №991/9599/23 зазначено, що вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу слідчий суддя має перевірити чи подано клопотання в межах строку досудового розслідування, оскільки згідно ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст.116 КПК України. Заснування інституту слідчих суддів у КПК України в редакції з 2012 року мало саме таку мету, оскільки згідно п.18 ст.3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Аналогічні висновки наведені і в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.03.2023 у справі №991/1466/23. Колегія суддів зауважила, що вирішуючи питання щодо розгляду скарг, які подано на повідомлення про підозру, слідчий суддя має перевірити дотримання строків досудового розслідування, оскільки згідно ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст.116 КПК України.

З наведених підстав слідчий суддя приходить до висновку про можливість надання оцінки доводам скарги в цій частині та звертає увагу на наступне.

Згідно з доводами захисника, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив, внаслідок включення строку із дня винесення постанови про зупинення досудового розслідування до дня її скасування слідчим суддею до строків, передбачених ст. 219 КПК України.

Так, положеннями ч.3 ст.219 КПК в редакції, яка діяла з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення механізмів забезпечення завдань кримінального провадження» № 1950-VIII від 16.03.2017 до 16 березня 2018 року, передбачалося, що, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Тобто, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею не зараховувався до загальних строків, передбачених ст.219 КПК України.

Із 16 березня 2018 року введені в дію положення ст.219 КПК України у редакції Закону №2147-VIII, відповідно до яких, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, законодавцем було запроваджено нове правило обрахування строків, згідно якого строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у загальні строки, визначені ст.219 КПК України.

При цьому відповідно до пункту 4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону № 2147-VIII зазначені вище зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Згідно із Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» частини першу і другу статті 219 замінено чотирма новими частинами, не змінюючи сутнісного підходу до правила зарахування строків у випадку скасування постанови про зупинення слідчим суддею та залишивши редакцію вказаної норми без змін.

В подальшому Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні було введений воєнний стан.

З метою забезпечення належної процедури під час воєнного стану, було прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» №2201-IX від 14.04.2022, у зв`язку із війною рф проти України, враховуючи особливості воєнного стану.

Вказаним Законом абз.2 ч.5 ст.219 КПК України викладено в наступній редакції: «Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.».

Таким чином, з набранням чинності Закону №2201-IX від 14.04.2022, який діє з 01 травня 2022 року (по теперішний час), в частині зарахування строку із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею у строки, передбачені ст. 219 КПК України, набула чинності нова редакція абз.2 ч.5 ст.219 КПК України, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 травня 2022 року.

Отже, саме положення Закону №2201-IX від 14.04.2022 відносно редакції абз.2 ч.5 ст.219 КПК України застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності.

Аналогічна позиція щодо застосування редакцій положень КПК України визначена у постанові Верховного Суду від 12.12.2023 у справі №369/1200/20.

У вказаному судовому рішенні Верховний Суд відносно редакцій ст.294 КПК України зауважив, що згідно із Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» ч.3 ст.294 КПК України викладено у наступній редакції: «Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п.4 ч.3 ст.219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч.4 ст.219 цього Кодексу: до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками».

Таким чином, з набранням чинності Законом №2617-VIII, який діє з 01 липня 2020 року (по теперішний час), в частині врегулювання порядку продовження строків досудового розслідування злочинів набула чинності нова редакція ч.3 ст.294 КПК України, відмінна від положень процесуального закону в редакції Закону № 2147-VІІІ, який діяв з 16 березня 2018 року до 01 липня 2020 року.

З аналізу чинного законодавства можна зробити висновок, що Закон №2617-VIII застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності. Отже, здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час продовження строків досудового розслідування злочинів за ч.3 ст.294 КПК України передбачено до теперішнього часу.

Повертаючись до Закону №2201-IX від 14.04.2022 слід вказати, що останній не має прикінцевих та перехідних положень, які б встановлювали спеціальні правила щодо його застосування.

Вимоги Закону №2201-IX від 14.04.2022 є складовою кримінального процесуального законодавства України, які слід застосувати з тією особливістю, які прямо ним визначені.

Наведена позиція висловлена, зокрема, в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 24.01.2024 у справі №991/9599/23.

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду відносно редакції ч.1 ст.219 КПК України зауважила, що 01.01.2024 та станом на момент апеляційного розгляду справи набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури», відповідно до якого ч.1 ст.219 КПК України викладено у новій редакції, та визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження та виключено ч.8 ст.615 КПК України, згідно якої була наявна прив`язка обрахування строку досудового розслідування до вручення підозри у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Пунктом 20-8 розділу XI «Перехідні положення» визначено, що положення ч.1 ст.219 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури».

Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КПК України та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.3 ст.1 КПК України).

Відтак вимоги Закону України №3509-IX від 08 грудня 2023 року є складовою кримінального процесуального законодавства України, які слід застосувати з тією особливістю, які прямо ним визначені.

Таким чином колегія суддів відносно редакції ч.1 ст.219 КПК України застосувала перехідні положення саме Закону України №3509-IX, зазначивши, що норми вказаного Закону необхідно засувавати так, як визначено саме цим Законом.

Заперечуючи проти доводів скарги, старший детектив з посиланням на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18.05.2023 у кримінальному провадженні №0000380 у справі №991/5499/22, зауважив, що станом на 04.05.2020 і 03.12.2020 КПК України передбачав два незалежні один від одного процесуальні порядки продовження строків досудового розслідування, один з яких передбачав, що (1) у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких було розпочате до 15.03.2018, продовження строку досудового розслідування мало б здійснюватися до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, а до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками (ч. 2 ст. 294 КПК, п. 4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону №2147-VIII), в той час як згідно з іншим (2) у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких було розпочате після 15.03.2018, продовження строку досудового розслідування мало б здійснюватися до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора, та до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками (ч.3 ст.294 КПК, п. 4 параграфу 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону №2147-VIII). Разом із тим, у кримінальному процесуальному законі станом на 04.05.2020 і 03.12.2020 не було норми, яка б прямо зазначали в який спосіб і ким має бути продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому в межах одного провадження об`єднані кримінальні провадження, досудове розслідування у яких було розпочате до 15.03.2018, та провадження, розслідування в яких розпочато після 15.03.2018. Лише 31.10.2022 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові по справі №753/12578/19 сформувала позицію, згідно з якою продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів №2147-VIII і №2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15.03.2018 і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати. Отже, на момент прийняття 04.05.2020 керівником САП - заступником Генерального прокурора та 03.12.2020 в.о. Генерального прокурора рішень щодо продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 (1) КПК України чітко визначав порядок продовження досудового розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих до 15.03.2018, та у розпочатих після 15.03.2018, (2) в той час як кримінальним процесуальним законом не було прямо зазначено хто і в якому порядку продовжує досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого в одне провадження об`єднані матеріали досудового розслідування, розпочатого до 15.03.2018, з матеріалами досудового розслідування, розпочатого після 15.03.2018.

Доводи старшого детектива в цій частині направлені на доведення обставин продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 належним суб`єктом, проте така позиція не є предметом розгляду в справі, яка переглядається.

Захисник, як на підставу спливу строків досудового розслідування, посилається на необхідність застосування положень абз.2 ч.5 ст.219 КПК України в редакції Закону №2201-IX від 14.04.2022, який не містить обмежень щодо його застосування.

Доводи щодо неналежного суб`єкта продовження строків досудового розслідування під час розгляду скарги на постанову про зупинення досудового розслідування від 08.01.2023 захисником не зазначались.

В ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18.05.2023, на яку посилається старший детектив, суд апеляційної інстанції зазначає наступне: станом на 20.10.2016 кримінальний процесуальний закон й не містив положень, які б за змістом були тотожними тим, якими кодекс доповнено у зв`язку із введенням в дію ч.7 ст.217 КПК, але вказані положення можуть бути застосовані у цій справі (1) зважаючи на відсутність до 15.03.2018 у КПК норми, яка б в протилежний спосіб регулювала питання з приводу дати початку досудового розслідування, ніж зазначені нові положення, котрі усунули б існуючу прогалину в законі, а також (2) враховуючи об`єднання кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 в одне провадження із кримінальним провадженням №0001156 від 23.11.2018 та позицію, наведену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №753/12578/19 від 31.10.2022, щодо необхідності застосування до об`єднаних проваджень правил, які чинні з 15.03.2018.

Також, щодо застосування редакцій ст.219 КПК України у кримінальному провадженні №0000380 суд апеляційній інстанції у п. 12.7 ухвали посилається на чинну редакцію ч.5 ст.219 КПК України, а не редакцію, яка діяла станом на 20.10.2016.

Наведене підтверджується і п.12.8 ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18.05.2023, в якому зазначається, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. Загальний строк досудового розслідування не може перевищувати, зокрема, дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (ч.2 ст.219 КПК у редакції, чинній на момент повідомлення про першу підозру в кримінальному провадженні №0000380 та ч.4 ст.219 КПК у нині чинній редакції).

Таким чином, суд апеляційної інстанції застосував положення Закону №2147-VIII в частині ст.ст.217,219 КПК України, в тому числі, як вбачається з мотивувальної частини, у зв`язку із об`єднання кримінального провадження №0000380 від 20.10.2016 в одне провадження із кримінальним провадженням №0001156 від 23.11.2018.

Посилання старшого детектива у поданих до суду заявах на ухвали слідчих суддів ВАКС від 24.04.2023 у справі №991/1578/23 та від 09.10.2023 у справі №991/7256/23 також не можуть свідчити про необґрунтованість тверджень захисника. Питання, які вирішуються в них, стосуються питання належного суб`єкта продовження строків досудового розслідування, що не перевіряється наразі як підстава спливу строків досудового розслідування, оскільки захисник у скарзі на постанову про зупинення досудового розслідування, на вказаний довід не посилається.

Підстави неможливості застосування абз.2 ч.5 ст.219 КПК в редакції Закону №2201-IX від 14.04.2022 до кримінального провадження №0000380 детективом не наведені і слідчим суддею за результатом судового розгляду не встановлені.

Оскільки про перше повідомлення про підозру в кримінальному провадженні №0000380 було повідомлено 05.03.2020, то перебіг двомісячного строку розпочався, виходячи з положень ч.5 ст.115 КПК України, із 06.03.2020.

04.05.2020 постановою заступника Генерального прокурора -керівника САП строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, а саме до 05.10.2020.

03.12.2020 постановою виконувача обов`язків Генерального прокурора строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 8 місяців, а саме до 12.02.2021.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема постанов про зупинення досудового розслідування, інформації наведеної в них щодо відновлень досудового розслідування, відомостей з руху справи з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000380, вбачається, що після оголошення про підозру 05.03.2020 розслідування було зупинене 27.03.2020 та відновлене 27.04.2020, зупинене 20.05.2020 та відновлене 25.05.2020, зупинене 05.06.2020 та відновлене 22.06.2020, зупинене 27.07.2020 та відновлене 14.08.2020, зупинене 21.08.2020, відновлене 26.08.2020, зупинене 19.10.2020 та відновлене 11.11.2020, зупинене 03.12.2020 та відновлене 18.01.2021, зупинене 22.01.2021 та відновлене 10.03.2021 та в той же день зупинене, в подальшому відновлене 24.03.2021, зупинене 25.03.2021 відновлене 15.04.2021 в той же день зупинене та відновлене 01.09.2021, зупинене 03.09.2021 та відновлене 13.10.2022, 14.10.2022 зупинене та відновлене 21.10.2022 в той же день зупинене та відновлене 14.11.2022, в той же день знов зупинене та відновлене 15.05.2023, зупинене 19.05.2023 та відновлене 17.08.2023.

28.12.2023 ухвалою слідчого судді ВАКС постанова про зупинення від 17.08.2023 скасована, наступна постанова про зупинення у вказаному кримінальному провадженні, яка оскаржується наразі, винесена старшим детективом 08.01.2024.

За підрахунками строків досудового розслідування, з урахування винесених постанов про зупинення та відновлення досудового розслідування, восьмимісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив 29.09.2023.

Поряд з цим, слідчим суддею враховується, що ухвалою слідчого судді від 28.12.2023, якою скасовано постанову детектива про зупинення досудового розслідування від 17.08.2023, вже надана оцінка доводам сторін, що стосуються запиту про міжнародну правову допомогу, надісланого 17.03.2021 до компетентних органів Об`єднаних Арабських Еміратів, а саме відсутності комунікації з приводу виконання такого запиту між компетентними органами Об`єднаних Арабських Еміратів та Національним антикорупційним бюро України протягом тривалого часу.

Стосовно іншої підстави для зупинення досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, зазначеної в постанові детектива від 08.01.2024, а саме у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , слід зазначити наступне.

З наданих матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.10.2023 у справі №991/7256/23 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

Однією з підстав, за яких слідчий суддя надає дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування, є саме оголошення підозрюваного у міжнародний розшук (ч.2 cт.297-1, ч.1 cт.297-4 КПК України).

У разі задоволення слідчим суддею клопотання сторони обвинувачення та надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, досудове розслідування у подальшому здійснюється за відсутності підозрюваного, та його відсутність не впливає на можливість закінчити досудове розслідування.

Таким чином, ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.10.2023, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , усунула правові перешкоди для здійснення досудового розслідування за відсутності підозрюваного. Відповідно наявність такого дозволу само по собі виключає зупинення досудового розслідування саме у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 , щодо якого починаючи з 09.10.2023 здійснюється спеціальне досудове розслідування.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом при винесені постанови про зупинення досудового розслідування від 08.01.2024 недотримано вимог ст.ст.113, 280 КПК України, а тому вказана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджену прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , від 08.01.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 20.10.2016, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1