ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1854/24 Справа № 175/1413/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривому Розі, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000544 від 31.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорська Донецької області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, заміжньої (згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Краматорським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) 10.10.2020 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , актовий запис №485, та взяла прізвище Боровик), маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

визнано винною за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Згідно з вироком суду, 30.12.2023, близько 15-10 год., ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Слов`янську Донецької області, проходила біля будинку АДРЕСА_2 , побачила на землі під деревом біля вказаного будинку зіп-пакет червоного кольору.

Далі, ОСОБА_9 , піднявши вказаний зіп-пакет та відкривши його, запевнившись, що знайдений нею зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи умисно, з метою незаконного придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, не переслідуючи мети збуту, не маючи відповідного дозволу, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», ОСОБА_9 , 30.12.2023, приблизно о 15-15 год., сховала до відвороту одягнутої на ній жіночої шапки коричневого кольору зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, тим самим, незаконно придбала і почала незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), для подальшого вживання, не переслідуючи мети збуту.

В подальшому 30.12.2023 о 19-02 год. ОСОБА_9 була зупинена працівниками поліції на узбіччі дороги біля блокпосту «Ясногірка» у АДРЕСА_1 , який вона перетинала в автомобілі свого знайомого, де в ході перевірки документів, що посвідчують особу, відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_9 добровільно повідомила працівникам поліції про наявність у неї особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В подальшому, 30.12.2023, в період часу з 20-11 год. до 20-17 год., в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля блокпосту «Ясногірка» у АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, у ОСОБА_9 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину масою 0,7077 г, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин- 1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,5451 г, яку ОСОБА_9 незаконно придбала, зберігала та перевозила, без мети збуту.

Крім того, 03.01.2024, близько 14-00 год., ОСОБА_9 перебувала поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , де біля смітнику побачила згорток з ізолюючої стрічки. Піднявши вказаний згорток з ізолюючої стрічки ОСОБА_9 розгорнула його та побачила, що всередині знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною. Достовірно знаючи, що знайдений нею зіп-пакет з порошкоподібною речовиною містить психотропну речовину, оскільки раніше ОСОБА_9 періодично вживала наркотичні засоби та психотропні речовини, остання сховала вказаний згорток з зіп-пакетом з порошкоподібною речовиною у праву кишеню одягнутої на ній куртки чорного кольору, тим самим придбала та почала зберігати згорток з зіп-пакетом із порошкоподібною речовиною для подальшого вживання без мети збуту.

Того ж дня, 03.01.2024, приблизно о 14-50 год., ОСОБА_9 була зупинена працівниками поліції біля будинку АДРЕСА_4 , де в ході перевірки документів, що посвідчують особу відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_9 добровільно повідомила працівникам поліції про наявність у неї особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В подальшому, 03.01.2024, в період часу з 17-22 год. до 17-30 год., в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_4 у ОСОБА_9 виявлено та вилучено порошкоподібну речовину масою 0,8588 г, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої складає 0,6686 г, яку ОСОБА_9 незаконно придбала та зберігала без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту, вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції ОСОБА_11 призначено покарання у виді обмеження волі, однак ч. 3 ст. 61 КК України містить пряму заборону призначення покарання у виді обмеження волі жінкам, що мають дітей віком до чотирнадцяти років. При цьому, ОСОБА_11 має дитину 2021 року народження та не позбавлена батьківських прав, а тому судом першої інстанції незаконно призначено останній покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_11 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, місцевий суд враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка особу обвинуваченої, яка заміжня, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, вину свою визнала повністю, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Краматорську, за яким характеризується позитивно, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Санкцією частини 1 статті 309 КК України, за вчинення незаконного виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно з вимогами ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовуються, зокрема, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_11 має малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже, до обвинуваченої не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Відтак, беручи до уваги альтернативний перелік видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів вважає за доцільне призначити ОСОБА_11 покарання у виді штрафу.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні в частині призначеного ОСОБА_9 покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 КК, ст. 404, 405, 409, 413, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_13 задовольнити.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2024 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000544 від 31.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17?000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді