Справа № 294/739/24
Провадження №1-кп/0274/638/24
УХВАЛА

20.06.2024 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

в ході розгляду в приміщенні суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2023 року за № 0000367 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В с т а н о в и в:

На розгляді в суді перебуває вказане вище кримінальне провадження. Запобіжний захід до обвинуваченого застосовано у виді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу закінчується 22.06.2024.

Прокурор клопоче про продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зникли і існують на даний час.

Обвинувачений підтримав клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Захисник у вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.12.2023 року ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області №294/2581/23 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому цей запобіжний захід було продовжено, востаннє до 24.04.2024 року. Ухвали слідчого судді та суду обґрунтовані наявністю ризиків, передбачених пунктами пп.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому слідчим суддею та судом було враховано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого суспільно небезпечного діяння, за яке визначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. ОСОБА_5 до цього часу являється військовослужбовцем та може бути відряджений до інших військових частин або бути переведеним до іншої військової частини, залучатись до виконання бойових завдань, що буде перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема унеможливлюватиме проведення слідчих дій з підозрюваним, ознайомлювати його з матеріалами кримінального провадження, проводити подальший судовий розгляд. Також слідчий суддя вважав, що продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, а тому підозрюваний може чинити відповідний психологічний тиск на свідків, погрожувати фізичною розправою, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, оскільки з такими свідками проходить військову службу в межах однієї військової частини. В даному випадку слідчий суддя дійшов висновку, що встановленим вище ризикам більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, запобігти не можуть.

На даний час ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватись у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Обставини, враховані слідчим суддею при обрані запобіжних заходу щодо обвинуваченого, в тому числі вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи або навчання, майновий стан, наявність судимостей, не змінилися.

Надаючи оцінку встановленим ризикам, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину під час проходження військової служби щодо військовослужбовця, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі. Вказані обставини в сукупності тяжкістю злочину, в якому він обвинувачується, дають підстави стверджувати, що існують ризики переховування від суду, а також можливого впливу на свідків, які також є військовослужбовцями, з метою зміни показань.

Доведеність зазначених вище ризиків, з врахуванням особи обвинуваченого, характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, дають підстави дійти висновку, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даний час не здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому та позбавляє його можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів.

З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд на підставі пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 199, 331, 372КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.08.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження строку запобіжного заходу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1