Справа № 359/5601/23
Провадження № 1-кс/359/662/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,,

за участі прокурора ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань з технічною фіксацією заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000325 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -

встановив:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження №0000325 від 19 травня 2022 року за обвину-ваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

02 квітня 2024 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду вказаного кримінал-льного провадження.

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000325, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.Захисник вважає, що головуючий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 не може брати участь у кримінальному провадженні та підлягає відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, зважаючи на наступне. В судовому засіданні, яке відбулось 18 березня 2024 року, головуючий суддя ОСОБА_6 повідомив, що повинен завершити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні до закінчення встанов-леного законом строку притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, що, на переконання захисника, вказує про намір судді постановити в цій справі саме обвину-вальний вирок. Наголошує, що КПК України не зобов`язує суд розглянути обвинувальний акт саме до закінчення строку притягнення особи до кримінальної відповідальності. Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути завершений протягом розумного строку. Відтак, повідомлення головуючого судді ОСОБА_6 про необхідність завершити судовий розгляд до закінчення встановленого законом строку притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, не ґрунтується на процесу-льному законі, мотивовано іншими чинниками, які перебувають поза межами правового регулювання, а отже, свідчать про його очевидну упередженість.

Крім того, наведене порушує право обвинуваченого ОСОБА_9 на доступ до право-суддя, а саме, на справедливий розгляд га вирішення справи незалежним і неупередженим судом (ч.1 ст.21 КПК України). В продовження свого наміру закінчити судовий розгляд до закінчення встановленого законом строку притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, головуючий суддя ОСОБА_6 , незважаючи на заперечення сторони захисту, вчинив конкретні дії, а саме, визначив графік судових засідань, які унеможлив-влюють належну підготовку захисника до участі в них (в судових засіданнях).

Окрім цього, в судовому засіданні захисник просив суд врахувати зайнятість в інших кримінальних провадженнях, підготовка до яких, так само, є необхідною та вимагає значного часу. При цьому, наголошував, що саме бездіяльність прокурора призвела до запізнього направлення обвинувального акту до суду, а виправляти таку бездіяльність шляхом обмеження конституційних і процесуальних прав обвинуваченого і захисника є неприпустимим. Попри це, головуючий суддя ОСОБА_6 призначив судові засідання з розгляду справи у наступні дати : 02, 12, 19, 22 квітня 2024 року та 10 травня 2024 року. Захисник також наголосив, що судові засідання призначені на 19 та 22 квітня 2024 року - це наступні робочі дні тижня, а саме п`ятниця та понеділок, тобто, два робочих дні підряд. В цілому, на квітень 2024 року, головуючим суддею ОСОБА_6 призначено 4 судових засідання.

Захисник переконаний, що заданий головуючим суддею ОСОБА_6 темп судових засідань прямо вказує на його дійсний намір закінчити судовий розгляд до завершення строку притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, а отже, підтверджує реальність його наміру постановити саме обвинувальний вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Дане клопотання про відвід судді передано згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями на розгляд судді ОСОБА_1 02 квітня 2024 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 заперечили проти відводу головуючому судді ОСОБА_6 та просили відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений та його захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Суддя ОСОБА_6 про дату, час і місце розгляду заяви про відвід повідомлений у встановленому законом порядку. На розгляд заяви про відвід не з`явився, заяв чи письмових пояснень не надав.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , матеріали кримінального провадження за № 1кп/359/520/2023, суд прийшов наступного висновку.

При вирішенні цієї заяви, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також враховує практику Європейського суду з прав людини.

У справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя уперед-женість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (справа Пуллар проти Сполученого королівства).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (справа Ветштайн проти Швейцарії).

За змістом ст. 2, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. У п.п. 1, 2, 4 ч. 7 ст. 56 цього Закону зазначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виявляти повагу до учасників процесу.

Відповідно ч. 81 ст. КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_5 , суддею враховується передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що безсторонність суду, зазвичай, означає відсутність упередженості й включає в себе суб`єктивний та об`єктивний критерії. Визначаючи суб`єктивну складову вказаного поняття, ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказав, що в процесі об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.

Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» Європейський суд з прав людини визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено й гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, що можуть бути встановлені та змусити сумніватися в неупередженості судді. В рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» ЄСПЛ констатував необхідність визначення в кожній окремій справі, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про небезсторонність суду.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Наведені у клопотанні захисника ОСОБА_5 обставини фактично вказують на його незгоду щодо порядку розгляду кримінального провадження, а саме короткі проміжки часу між судовими засіданнями. Інших змістовних доводів заява про відвід судді не містить.

Відповідно ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути завершений протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, дані обставини не дають підстав стверджувати про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Наведений перелік підстав для заявлення відводу чи самовідводу судді є вичерпним.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Разом з тим, захисником ОСОБА_5 не надано суду жодних доказів в обґрунтування тверджень щодо судді ОСОБА_6 про те, що відсутні підстави вважати суддю таким, що виявлятиме та підтримуватиме високі стандарти поведінки під час розгляду кримінал-льного провадження та буде розглядати її неупереджено, об`єктивно, законно та справедливо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в клопотанні адвоката ОСОБА_5 , як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів в неупередженості, безсторонності судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість в розгляді справи, а також враховуючи презумпцію неупередженості судді. Зважаючи на це суд приходить висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 75, 81, 94, 242-244 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя -

постановив:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000325 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Ухвала судді окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали судді здійснено о 16 год. 45 хв. 08 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1