Справа 303/2935/24
Провадження №1-кп/303/239/24
вирок

Іменем України

08 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000090 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Петрушки, Києво-Святошинського району, Київської області, мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученої, на триманні четверо дітей, раніше не судимої, громадянки України,

обвинуваченого за частиною 1 статті 369 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2024 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за частиною 1 статті 369 КК України. до обвинувального акту долучено угоду про визнання винуватості.

Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що ОСОБА_3 08 лютого 2024 року інспектор СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 разом з поліцейським СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , будучи, одягнені у формений одяг (однострій) з нашивками та шевронами приналежності до органів Національної поліції, які є службовими особами та представниками влади так як виконували функції поліції згідно Закону, відповідно до затвердженого графіку чергувань особового складу СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, у період часу з 08 годині 00 хвилин 08 квітня 2024 року по 08 годині 00 хвилин 09 квітня 2024 року у складі екіпажу ГРПП №3 на службовому автомобілі марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, заступили на добове чергування з цілодобового патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинного реагування на повідомлення про правопорушення в межах Мукачівського району, тобто, відповідно до статті 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснювали свої функціональні обов`язки, пов`язані із забезпеченням публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності та надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Перебуваючи на маршруті патрулювання, в ході виконання своїх службових обов`язків, екіпажем поліції в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за отриманим 08 лютого 2024 року о 23- годині 38 хвилин на службовий планшет повідомленням на лінію «102» заявниці ОСОБА_3 щодо неможливості впоратися з дітьми, здійснений виїзд за місцем проживання в АДРЕСА_1 . Приїхавши 09 лютого 2024 року о 00 годині 10 хвилин на місце події, за результатами опитування заявниці ОСОБА_3 та членів її сім`ї, працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановили не підтвердження відомостей повідомлених заявницею ОСОБА_3 на лінію «102» у зв`язку з якими і був здійсненний виклик ОСОБА_3 спеціальних служб, а відтак і факт завідомо неправдивого виклику поліції у діях останньої.

09 лютого 2024 року о 00 годині 23 хвилини під час оформлення працівниками поліції СРПП відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, остання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , з метою уникнення від адміністративної відповідальності та штрафу, особисто, в усній формі, словесно звернулась з повідомлення до поліцейського ОСОБА_7 , яке з достатньою очевидністю свідчило про її бажання та готовність надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів невизначеної суми, намагаючись схилити службову особу до їх одержання, таким чином здійснила пропозицію поліцейському ОСОБА_7 отримати грошові кошти за непритягнення саме її до адміністративної відповідальності за здійснений нею завідомо неправдивий виклик поліції за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Почувши пропозицію надати неправомірну вигоду, поліцейським ОСОБА_7 було попереджено ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди.

У подальшому, ОСОБА_3 , не реагуючи жодним чином на офіційне попередження поліцейського, маючи намір та бажання, спрямовані на пропозицію і надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, намагалась відкрито передати грошові кошти поклавши їх примусово до зовнішньої кишені верхнього форменного одягу (однострою) поліцейського ОСОБА_7 , однак свій умисел спрямований на давання неправомірної вигоди службовій особі не довела до кінця, оскільки її дії були припинені поліцейським ОСОБА_7 та повторно останню попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди.

09 лютого 2024 року о 00 годині 28 хвилин, після здійсненого повторного попередження поліцейським ОСОБА_7 про припинення протиправних дій, ОСОБА_3 біля службового автомобіля марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_1 , розташованого напроти будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаною, про те, що поліцейський СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та інспектор СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 є службовими особами правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, з мотивів уникнення для себе негативних наслідків у виді складання адміністративної постанови та накладення штрафу, ігноруючи неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, бажаючи довести свій умисел спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі до кінця, через незачинені дверцята поклала на переднє пасажирське сидіння вищевказаного службового автомобіля марки «Peugeot», номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 2500 гривень, а саме: 5 купюр номіналом по 500 гривень кожна за умови уникнення притягнення її до адміністративної відповідальності.

У свою чергу, поліцейський СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та неправомірність дій ОСОБА_3 , керуючись чинним законодавством України, зокрема законами України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», відразу телефоном повідомив про надання неправомірної вигоди на лінію «102» та на місце події викликав слідчо-оперативну групу відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області для документування вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України - тобто пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

29 березня 2024 року сторонами укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої, ОСОБА_3 повністю визнала себе винною і сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_3 за частиною 1 статті 369 КК України, за якою призначити їй покарання у вигляді штрафу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Частиною 3 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних підстав.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вище вимоги узгоджуються з положенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зазначає, що саме укладення сторонами угоди про визнання винуватості сприяє ефективному судовому розгляду, упродовж розумного строку спрямованого на прискорення кримінального провадження (справи «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Ютраєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчить про наявність події злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 і що в її діях, є склад кримінального правопорушення, передбачений частиною 1 статті 369 КК України.

Кваліфікація дій обвинуваченої стороною обвинувачення, визначена правильно.

Згідно положень статті 12 КК України, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Потерпілих від злочину немає.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття та визнання вини в повному обсязі, вперше притягається до кримінальної відповідальності, сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкції частини 1 статті 369 КК України, а застосування до обвинуваченої покарання у вигляді штрафу допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні чотирьох дітей.

Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.

Таким чином, угода про визнання винуватості укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід, застосований стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , у виді особистого зобов`язання, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 20 лютого 2024 року підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 96-2 КК України, статті 100 КПК України.

На підставі статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року слід скасувати.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 березня 2024 року між прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000090.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

ОСОБА_3 призначити покарання за частиною 1 статті 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази: грошові кошти в сумі 2500 гривень, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «ПриватБанк» (01001, місто Київ вулиця Грушевського,1д)- конфіскувати в користь держави.

Речові докази: DVD диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 14 лютого 2024 року - скасувати.

Запобіжний захід, застосований стосовно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 20 лютого 2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1