Справа № 697/223/24
Провадження № 1-кп/697/112/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів с/з - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження №0000007 від 05.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 з 16.11.2023 строком на 90 діб, однак, ОСОБА_6 04.01.2024, в період часу з 10 год. до 10 год. 20 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи в квартирі ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , переконавшись, що останній не спостерігає за її діями, взяла з підвіконня кухні квартири гаманець, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 500 гривень та банківська карта універсальна AT КБ «Приватбанк», що належать потерпілому ОСОБА_7 , поклала його до правої кишені своєї куртки, після чого, того ж дня, близько 13 год. 58 хв., перебуваючи в магазині «Стимул», який знаходиться за адресою: вул. Енергетиків, 162, в м. Канів, Черкаського району, Черкаської області, здійснила покупки у вказаному магазині, використовуючи викрадену банківську картку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , до якої прикріплений рахунок НОМЕР_2 , шляхом безконтактної оплати без введення паролю, таким чином таємно викрала з вказаного банківського рахунку потерпілого грошові кошти в сумі 353 грн. 10 коп., чим завдала останньому майнової шкоди на загальну суму 853 грн. 10 коп..

Крім цього, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 10 год. до 10 год. 20 хв., перебуваючи в квартирі ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що останній не спостерігає за її діями, взяла з підвіконня кухні квартири гаманець, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 500 гривень та банківська карта універсальна AT КБ «Приватбанк», що належать ОСОБА_7 , що є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом - засобом доступу до банківського рахунку, з метою подальшого зняття готівкових коштів, поклала його до правої кишені своєї куртки, та в подальшому того ж дня, близько 13 год. 58 хв. перебуваючи в магазині «Стимул», який знаходиться за адресою: вул. Енергетиків, 162, в м. Канів, Черкаського району, Черкаської області, здійснила покупки в магазині, використовуючи викрадену банківську універсальну картку AT КБ «Приватбанк» номер НОМЕР_1 , до якої прикріплений рахунок НОМЕР_2 , шляхом безконтактної оплати без введення паролю, таким чином таємно викрала з вказаного банківського рахунку кошти в сумі 353 грн. 10 коп.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України визнала повністю за обставин вказаних у обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначила, що 04.01.2024, близько 10 години перебувала в квартирі ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , непомітно взяла з підвіконня кухні квартири гаманець з грошима та банківською карткою AT КБ «Приватбанк», поклала його до правої кишені своєї куртки та в обід цього ж дня в магазині «Стимул» здійснила покупки, розрахувавшись викраденою банківською карткою.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, просить призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду, матеріальних претензій до обвинуваченої не має.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілого.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у його відсутності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченої та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_6 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченої, надані нею у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 - доведено.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує:

по епізоду крадіжки грошових коштів ОСОБА_7 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану;

по епізоду крадіжки банківської картки ОСОБА_7 - за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку (ч. 1 ст. 357 КК України) та до категорії тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), особу обвинуваченої, яка не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, інвалідом не являється.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття у скоєному.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, зауважила на тому, що готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд вважає необхідним призначити їй покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченої ОСОБА_6 вважає за доцільне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статей, за якими вона обвинувачується, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої не обиралась.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: банківську універсальну картку банку AT КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та повернута йому під зберігальну розписку та мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 8 модель M1908C3JG, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 - залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- чек продажу з магазину «Стимул» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1