ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/716/24 Справа № 201/3195/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000690 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ Донецької області, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року, було задоволено клопотання слідчого-криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000690 від 06.03.2024 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Продовжено ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 30 днів, тобто до 18 квітня 2024 року без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Слідчий суддя прийшов до висновку, що факти, наведені у клопотанні на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, переконливо підтверджують, що існує реальна небезпека неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_8 і запобігти цим ризикам більш м`яким запобіжним заходом неможливо.

Окрім існування обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею оцінено в сукупності інші обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваної, її сімейний та матеріальний стан, репутація та міцність соціальних зв`язків, загальна тривалість перебування під вартою.

Слідчий суддя прийшов до висновку про продовження строку застосованого до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою звільнити ОСОБА_8 з-під варти, або розглянути можливість визначення застави.

Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, слідчий суддя не врахував те, що досудове розслідування відбувається за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 111 КК України, в той час коли дії, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 у випадку їх доведення підпадають під кваліфікацію іншого злочину, а саме ч. 2 ст. 114-2 КК України, що передбачає менш тяжку санкцію.

Вказує, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки, а саме перебуває у шлюбі з 2006 року, має двох малолітніх дітей, раніше не судима.

В суді апеляційної інстанції підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту, наполягали на її задоволенні.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваної на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є - запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя в ухвалі зазначив про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 злочину за ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом затримання особи, складеним відповідно до вимог ст. 208 КПК України;

-протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 ;

-протоколом обшуку в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Realme, моделі RMX2001, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 які залучені в якості речових доказів та які використовувала ОСОБА_8 під час здійснення протиправної діяльності;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з електронних інформаційних систем за результатами якої підтверджено факт передачі ОСОБА_8 місць дислокації ЗСУ на території Краматорського району;

-матеріалами, отриманими на виконання доручення оперативному підрозділу.

-висновком комп`ютерно-технічної експертизи.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що існують передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування вказаних ризиків свідчить як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, так і дані про особу підозрюваної, зокрема те, що вона не працює, а тому вказані обставини будуть спонукати останню ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. В разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана ОСОБА_8 може продовжити вчиняти дії, спрямовані на надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворень, використовуючи при цьому мережу інтернет.

Інші ризики в судовому засіданні доведені не були.

Крім того, слідчий суддя врахував наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування даного кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

З огляду на зміст клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів, колегія суддів також враховує, що строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 закінчувався 23 березня 2024, однак, для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій та рішень, зокрема: скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів досудового розслідування.

24.01.2024 року о 10 годині 05 хвилин ОСОБА_8 затримано слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на підставі п.1 ч.1 ст. 208 та п.6 ч.1 ст. 615 КПК України.

24.01.2024 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, чи інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст. 197, 199 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 квітня 2024 року, включно.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою та відсутність підстав для застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів, оскільки згідно приписів ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та приписи вищевказаної статті не передбачають обрання альтернативного запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування відносно неї інших більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту.

На переконання апеляційного суду, аргументи захисника та його посилання на наявність у підозрюваної ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, наявність захворювань та відсутність судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Натомість, стороною захисту не надано апеляційному суду об`єктивних медичних даних про те, що за станом свого здоров`я підозрювана не зможе утримуватися в умовах СІЗО.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчим суддею, були враховані положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, та обґрунтовано прийнято рішення про недоцільність у даному випадку визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України вчиненого під час дії воєнного стану.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст. 370 КПК України, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4