СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1314/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, кримінальне провадження № 0001472 від 27.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Кадубівці Заставнівського р-ну Чернівецької обл., громадянина України, з середньою освітою, який проходить віськову службу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

З 06.04.2022 до цього у військовій частині НОМЕР_1 , а з 18.04.2023 - на посаді водія відділення протитанкового взводу матеріального забезпечення, проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Окрім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно до вимог п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - постанова КМУ від 08.05.1993 № 340), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій A1, A, B1, B, C1, C, D1 i D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з п. п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10.05.2001 № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Так, у листопаді 2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_3 було вилучено посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 , видане 30.11.2021 ТСЦ 7342 РСЦ ГСЦ МВС у Чернівецькій області, у зв`язку з чим за невстановлених обставин, але не пізніше 27.07.2023, у нього виник умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. 3 цією метою ОСОБА_3 за невстановлених обставин, але не пізніше 27.07.2023, звернувся до невстановленої дізнанням особою, з проханням про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_3 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 27.07.2023, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посвідчення водія у нього вилучено та він позбавлений права керування транспортними засобами, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника, надав невстановленій дізнанням особі, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.

Після цього, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 27.07.2023, ОСОБА_3 отримав від невстановленої дізнанням особи, підроблене посвідчення водія категорії «В» із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , нібито видане ТСЦ №7342, яке використав за наступних обставин.

Так, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, 27.07.2023, приблизно о 02 год 10 хв, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Peugeot Boxer (Пежо Боксер), реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по проспекту Берестейському у м. Києві, поблизу будинку № 139, був зупинений інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві.

Пред`являючи на вимогу працівника поліції документи на право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія у нього вилучено та він позбавлений права керування транспортними засобами, пред`явив інспектору Управління патрульної поліції у місті Києві вищезазначене підроблене посвідчення водія категорії «В» із серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , нібито видане ТСЦ №7342, тобто використав завідомо підроблений документ.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками кримінального провадження, тому суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, здійснює розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі обставин встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акта відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, обставину, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, з середньою освітою, проходить віськову службу, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1, 4 ст. 358 КК України у межах санкцій цих частин ст. 358 КК України, з застосуванням положень ст. 70 КК України.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, фактичних обставин справи та характеру злочинних діянь, відсутність спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 6 шести місяців обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 1 одного року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 956 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази по справі - посвідчення водія категорії «В» із серійним номером НОМЕР_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту отримання учасниками кримінального провадження копії вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1