Провадження № 1-кс/686/4897/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001199,

встановила:

Прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені 30.05.2024 у ході огляду, а саме: кофту худі чорного кольору з капюшоном, матеріал тканевий, спереду наявний напис «NEW BALANCE», спереду в нижній частині наявна кишеня, капюшон затягується шнурівкою, з внутрішньої сторони худі, під капюшоном на комірці пришита бирка з надписом «NEW BALANCE SINGE 1906 L MADE IN INDONESIA», з іншої сторони бирки указаний розмір худі та рукописний надпис чорного кольору «150», яку вилучено та поміщено у сейф-пакет № WAR1675995, з позбавленням права на її відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор у судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні просив проводити розгляд без участі ініціатора, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, шляхом здійснення повідомлення по телефону.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності представника власника майна та прокурора, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Слідчою суддею установлено, що СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001199 від 11 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У ході проведення досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції кофту худі чорного кольору із написом «NEW BALANCE», биркою з надписом «NEW BALANCE SINGE 1906 L MADE IN INDONESIA».

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 30.05.2024 вищезазначену річ визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку з цим, відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно вимогам частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу; тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що добровільно видана у ході огляду кофта відповідає критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана річ була об`єктом вчинення кримінального правопорушення та може бути використана як доказ факту чи обставин події, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження слід накласти арешт на кофту у частині позбавлення власника права на його відчуження, проте із залишенням правомочності користування та розпорядження майном. У даному випадку заборона користування та розпорядження не є виправданою, оскільки указані речі не містить на собі слідів кримінального правопорушення, а тому позбавлення власника можливості користуватися та розпоряджатися ними буде надмірним втручанням в права та інтереси власника.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучена кофта обґрунтовано постановою слідчого визнана речовим доказом, оскільки вона відповідає критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

На думку слідчої судді арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що накладення арешту на майно є тимчасовим превентивним заходом та у випадку, якщо у подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, може бути скасований ухвалою слідчого судді.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження на кофту худі чорного кольору із написом «NEW BALANCE» та биркою із надписом « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У задоволенні решти клопотання, - відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя