Кримінальне провадження 1-кс/760/6522/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП на СЗТ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Берегово, Закарпатської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000413 від 11.09.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовує своє клопотання тим, що в провадженні СВ відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000413, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи 16.07.2020 р. повідомлений про підозру Шевченківськийм УП ГУНП у м. Києві у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК Країни, матеріали відносно якого перебувають на розгляді у Шевченківському районному суді м. Києва, повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , 11.09.2020 приблизно о 09 год. 20 хв., перебуваючи разом з ОСОБА_8 , біля східного підземного переходу Центрального залізничного вокзалу «ст. Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, куди останні прибули з метою вчинення крадіжок чужого майна, в цей час помітили раніше невідому їм жінку, ОСОБА_9 , яка спускалась по східцях в східний підземний перехід, з рюкзаком на плечах, в цей час в останніх виник раптовий умисел на викрадення чужого майна останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 , підійшла ззаду до ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_8 , відповідно до відведеної їй ролі, відчинила рюкзак потерпілої ОСОБА_9 та дістала звідти гаманець, червоного кольору, в середині якого знаходилась банківські картки банків «ПриватБанк», «Ощадбанк» та «Монобанк», гроші в сумі 15200 російських рублів, що згідно курсу НБУ станом на 11.09.2020 становить 5624 гривень, 650 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 передала вищевказаний гаманець ОСОБА_5 , який заховав його у ліву передню кишеню джинсів, в які був одягнений.

Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадений гаманець із всім його вмістом, попрямували до виходу з східного підземного переходу «ст. Київ-Пасажирський», чим розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши, таким чином, потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 6274 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

11.09.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманов порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України підтверджується зібраними, під час досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 від 11.09.2020 р.; протоколом огляду місця події від 11.09.20209 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом огляду предметів від 11.09.2020 р.; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та іншими матеріалами в їх сукупності.

Отже, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст.185 КК України, карається арештом на строк від трьої до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Вказний ризик підтвердужуться тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не працює, суспільно-кориснею працею не займається, тому існує реальний ризик, що він змінить місце свого проживання не повідомивши про це слідчі підрозділи, що ускладнить проведення досудового розслідування.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

Слідчий зазначає, що вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити злочинну діяльність, тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважають, що прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

11.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 внесено відомості про кримінальне провадження за ч. 2 ст. 185 КК України.

12.09.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи особу підозрюваної, зокрема, соціальне положення, а також те, що підозрювана раніше судима, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого вона підозрюється вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави їй раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 2 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.11.2020 включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави у межах десяти прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 21970 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач: ТУ ДСА України в м. Києві;

;

UA1012089;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України у м. Києві;

МФО (код банку) 820172;

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, надавши документ, який підтверджує внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування, до 08.11.2020 року, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Контроль за виконання ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1