Справа № 646/1876/24
№ провадження 1-кс/646/527/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000082 від 17.02.2024,

встановив:

У провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000082 від 17.02.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Харківського РУП№ 1 ГУНП в Харківській області, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000082 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2024 о 12:30 за адресою, АДРЕСА_1 виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі пігулки зовні схожі на наркотичні.

16.02.2024 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , за участю військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 який у відповідь на питання слідчого «чи є в нього при собі заборонені або вилучені законом з обігу речовини» відповів, що має при собі заборонені речовини та дістав з лівої кишені своєї куртки жовтий мішечок в середині якого знаходилося тридцять (пігулок) білого кольору з його слів метадон.

У ході проведення огляду місця події, у ОСОБА_4 було вилучено жовтий мішечок в середині якого знаходилося тридцять (пігулок) білого кольору з його слів метадон, та поміщено до сейф пакету №PSP2380377, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

Власником вилученого майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані речі (предмети) мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами та зможуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, просила розгляд проводити за відсутності прокурора та особи у якої воно вилучене.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0000082 від 17.02.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що 16.02.2024 о 12:30 за адресою, АДРЕСА_1 виявлено військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі пігулки зовні схожі на наркотичні.

16.02.2024 проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , за участю військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 який у відповідь на питання слідчого «чи є в нього при собі заборонені або вилучені законом з обігу речовини» відповів, що має при собі заборонені речовини та дістав з лівої кишені своєї куртки жовтий мішечок в середині якого знаходилося тридцять (пігулок) білого кольору з його слів метадон.

У ході проведення огляду місця події, у ОСОБА_4 було вилучено жовтий мішечок в середині якого знаходилося тридцять (пігулок) білого кольору з його слів метадон, та поміщено до сейф пакету №PSP2380377, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

Вказані речі постановою дізнавача від 17.02.2024 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0000082 від 17.02.2024.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним уст. 98КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за №0000082 від 17.02.2024 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 16.02.2024 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 22, а саме: жовтий мішечок в середині якого знаходилося тридцять (пігулок) білого кольору зі слів ОСОБА_4 метадон, та поміщено до сейф пакету №PSP2380377, на який нанесено пояснювальний напис, та завірено підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1