Справа №534/667/23
Провадження №1-кп/534/26/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року місто Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорнобиль, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом, перебуваючого на посаді водія-електрика відділення управління командира 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000080 від 27.02.2023 за ч.5 ст.407 КК України відносно ОСОБА_4 направлено до Комсомольського міського суду Полтавської області,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Комсомольського міського суду перебуває кримінальне провадження №0000318 від 18.08.2023. У даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 11 березня 2024 року.

Оскільки в зазначені строки завершити розгляд справи не надається можливим, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Прокурор вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор, у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав та одночасно вказував, що ризики визначені пунктами 1, 4 частини першої статті 177 КПК України, не зменшилися наполягав на продовженні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наголосив на тому, що підозрюваний перебував у розшуку тривалий час, чим підтверджується те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тому необхідність у застосуванні виняткового запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою залишається.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати більш м`який запобіжний захід.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати, зокрема, на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як убачається з матеріалів справи, 13.01.2024 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 11.03.2024.

У зазначеній вище ухвалі були, зокрема, встановлені ризики вчинення ОСОБА_4 дій у кримінальному провадженні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що обставини, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились. Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку з чим є підстави вважати, що під тяжкістю можливого покарання, обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Суд враховує, що обвинувачений, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі (кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкримінований, передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років), може переховуватись від суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Крім того наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в судовому засіданні не спростовано, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначила, що на момент розгляду клопотання відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому просила скасувати застосований запобіжний захід. Разом із тим, доказів на підтвердження вказаних обставин щодо відсутності ризиків, суду надано не було.

Суд прийшов до висновку, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують застосування міри запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, суд вказує на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у злочині проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), а саме дезертирство в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, те, що він має незадовільну репутацію, його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 28, 29, 30, 31, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Доказів, що перешкоджають ОСОБА_4 перебувати під вартою в умовах ДУ «Полтавська УВП №23» суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Підстав для визначення розміру застави не вбачається.

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Датою закінчення дії ухвали є 09 травня 2024 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні о 15 год 28 хв 14 березня 2024 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.