03.06.2024
Справа №642/3288/23
Провадження №1-кс/642/1680/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № № 0000091 від 15.05.2023 року, клопотання слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, начальника ВП « Моторовагонне депо- Харків» РФ «ПЗ`АТ`УЗ», з вищою освітою, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим першим заступником керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , 11.09.1978 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,в нічний час в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без застосування спеціального електронного пристрою на термін 2 місяці, в межах строку досудового розслідування.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів вбачається, що СВ ВП №2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 15.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191,ч. 4 ст. 191, ч.1ст.366 КК України тобто по факту заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовим становищем під час дії військового стану в державі, службового підроблення та кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 358 , ч. 4 358 КК України тобто підробки документів та використання завідомо підроблених документів.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у період з 19.01.2022 по 18.11.2022, як начальник ВП «Моторвагонне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (),відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.

ОСОБА_6 , працюючи на вищевказаній посаді, діючі умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 19.01.2022 по 18.11.2022, діючи з умислом направленим на заволодіння чужим майном , став на шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення в якості співвиконавця для чого, усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації протиправних намірів, розуміючи переваги вчинення зазначених злочинних дій за попередньою змовою групою осіб, вступив у злочинну змову з пособником злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Так, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, відповідно до якого в період часу з 19.01.2022 по 18.11.2022 (більш точна дата та час вчинення злочину в ході досудового слідства не встановлені), пособник злочину ОСОБА_9 ,працюючи водієм ВП «Моторвагонне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» задля вчинення заволодіння чужим майном, і з метою звернення на свою користь дизельного пального, належного ВП «Моторвагонне депо Харків» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», отримавши за подорожнім листом вантажного автомобіля в коморі ВП «Моторвагонне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , талони на отримання на АЗС дизельного пального, яке мало використовуватися на поїздку на закріплену за ОСОБА_9 автомобілі КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 в подальшому отримав на АЗС за талонами дизельне пальне, яке в свою чергу насправді на поїздку на автомобілі КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 по маршруту, зазначеному в подорожньому листі не використовував, а звертав на свою користь.

Крім того, згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, відповідно до якого в період часу з 25.01.2022 по 28.01.2022 (більш точна дата та час вчинення злочину в ході досудового слідства не встановлені), пособник злочину ОСОБА_10 ,працюючи водієм ВП «Моторвагонне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» задля вчинення заволодіння чужим майном, і з метою звернення на свою користь дизельного пального, належного ВП «Моторвагонне депо Харків» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», отримавши за подорожнім листом вантажного автомобіля в коморі ВП «Моторвагонне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , талони на отримання на АЗС дизельного пального, яке мало використовуватися на поїздку на закріплену за ОСОБА_10 автомобілі КРАЗ 257 д.н.з. НОМЕР_2 в подальшому отримав на АЗС за талонами дизельне пальне, яке в свою чергу насправді на поїздку на автомобілі КРАЗ 257 д.н.з. НОМЕР_2 по маршруту, зазначеному в подорожньому листі не використовував, а звертав на свою користь.

В подальшому, ОСОБА_6 організував передачу зазначених вище підроблених документів до РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованого за адресою: м.Харків вул.Євгена Котляра,7, що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи вказані особи при вище перелічених обставинах, склали ряд підроблених офіційних документів, необхідних задля подальшого безпідставного списання даного майна, яке фактично належить РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Крім того, ОСОБА_6 , будучи достеменно обізнаним, що ОСОБА_9 на вантажному автомобілі КАМАЗ 5410 д.н. НОМЕР_1 у відрядження до м.Києва до ПрАТ «КЕВРЗ» не їздив, оскільки потреба в такому відрядженні взагалі була відсутня , а звіти подані останнім задля приховування викрадення дизельного пального при вище перелічених обставинах являється завідомо недостовірним, діючи в особистих корисливих інтересах ОСОБА_9 , всупереч інтересам ВП «Моторвагонне депо «Харків» РФ «ПЗ`АТ`УЗ» - затвердив особисто власним підписом, визначивши суму коштів на відрядження, після чого передав дані документи для оплати до бухгалтерії РФ «ПЗ`АТ «УЗ», розташованої по АДРЕСА_3 ,якою в свою чергу були перераховані на особовий рахунок працівника ОСОБА_9 , та звернуті в подальшому останнім на свою користь.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи достеменно обізнаним, що ОСОБА_10 на вантажному автомобілі КРАЗ 257 д.н.з. НОМЕР_2 у відрядження до м.Києва до ПрАТ «КЕВРЗ» не їздив, оскільки потреба в такому відрядженні взагалі була відсутня , а звіти подані останнім задля приховування викрадення дизельного пального при вище перелічених обставинах являється завідомо недостовірним, діючи в особистих корисливих інтересах ОСОБА_10 , всупереч інтересам ВП «Моторвагонне депо «Харків» РФ «ПЗ`АТ`УЗ» - затвердив особисто власним підписом, визначивши суму коштів на відрядження, після чого передав дані документи для оплати до бухгалтерії РФ «ПЗ`АТ «УЗ», розташованої по АДРЕСА_3 ,якою в свою чергу були перераховані на особовий рахунок працівника ОСОБА_10 , та звернуті в подальшому останнім на свою користь.

Як вказує слідчий, своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службового становища, групою осіб, ОСОБА_6 діючи в групі та за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , спричинив потерпілому РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», згідно висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/121-23/21050-ЕК від 28.11.2023 матеріальну шкоду 85 515,73 грн., а також своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службового становища, групою осіб, ОСОБА_6 діючи в групі та за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 спричинив потерпілому РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», згідно висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/121-23/21050-ЕК від 28.11.2023 матеріальну шкоду 199 473,49 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України тобто в заволодінні чужим майном, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, заволодінні чужим майном, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинене за попередньою змовою групою осіб,повторно під час дії військового стану в державі, та в складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

09.02.2024 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

23.02.2024 відносно ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова строком на 2 місяці, тобто до 23.04.2024 року.

Керівником Новобаварської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 09.05.2024 року.

06.05.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 6 місяців, тобто до 09.08.2024 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: подорожніми листами вантажного автомобіля; звітами про використання коштів, виданих на відрядження; звітами водія про виконання завдання; наказами про відрядження; висновком судово-товарознавчої експертизи; висновком судово-економічної експертизи; листом директора АТ «УЗ» з економічної та інформаційної безпеки № ЦЦБ-09/169 від 03.05.2023 про вчинення злочину.

В обґрунтування клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, слідчий вказує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні корупційних службових тяжких злочинів, які спричинили державним інтересам збитки на суму 284 989,22 грн. у тому числі під час дії в державі військового стану.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду корупційних тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, за який законом передбачено міру покарання у виді позбавлення волі від 3-х до 8 -ми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, ч. 4 ст. 191 КК України, за який законом передбачено міру покарання у виді позбавлення волі від 5-ти до 8 -ми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, та вчинив низку службових злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, за який законом передбачено покарання у виді штрафу від 2-х тисяч до 4-х тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк до 3-х років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років.

Як вказує слідчий, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може знищити або спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, на переконання органу досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні низки службових, корупційних, тяжких злочинів, які в сукупності потягли за собою наслідки, у вигляді матеріальних збитків на суму 284 989,22 грн., і які на теперішній час підозрюваним не відшкодовані, що свідчить, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відшкодування матеріальних збитків у тому числі.

Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного зі службовою діяльністю, на даний час у кримінальному провадженні існує ризик знищення або спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, що обґрунтовано вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку сторони обвинувачення існує в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , будучи знайомим з працівниками РФ «ПЗ`АТ «УЗ» : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , може незаконно впливати на свідків : ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Ризик , передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на думку сторони обвинувачення існує в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника ВП «Моторвагонне депо Харків» РФ «ПЗ» АТ`УЗ», продовжуючи організовувати перевезення вантажів у підрозділі в теперішній час, може вчинити аналогічний інкримінованому йому злочин, та додатково спричинити державним інтересам збитки.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на термін 2 місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,

У органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт у нічний час.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти застосування заявленого запобіжного заходу заперечували та просили відмовити у задоволенні клопотання. При цьому захисник посилався на те, що слідчий не звертався із клопотанням про продовження застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_6 , а звернувся майже через три тижні після спливу терміну домашнього арешту, не підтвердивши жодних обґрунтувань наявності ризиків на які посилається у клопотанні. Адже підозрюваний за відсутності будь-якого запобіжного заходу дотримувався процесуальної поведінки, на виклики до слідчого з являвся. Ризики на які посилається слідчий у клопотанні не доведені.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри встановлена тими фактами та інформацією, яка наявна у сторони обвинувачення в даний час та зібрана в ході досудового розслідування.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України,

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочини, в яких підозрюється ОСОБА_6 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами інкримінованих кримінальних правопорушень, які вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Також, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які ще судом не допитані.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя ставиться критично до тверджень сторони захисту щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує доводи про недоведеність ризиків щодо переховування від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи кількість інкримінованих епізодів.

Доводи захисника щодо того, що слідчий не звертався із клопотання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, не можуть бути підставною для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтованість підозри в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, їх тяжкість, те що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працює, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт, з забороною залишати житло у певний період часу, в межах строку досудового розслідування, який продовжений до 09.08.2024 року.

Такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 23-00 до 05-00 години, без застосування спеціального електронного пристрою на термін - 2 (два) місяці з дня винесення ухвали.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

2)не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженню, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , щодо обставин інкримінованих кримінальних правопорушень .

Строк дії ухвали до 26 липня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання згідно до вимог ст. 181 КПК України направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1