Справа № 991/1100/24
Провадження № 1-кс/991/1111/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

учасники кримінального провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

представник володільця майна - адвокат ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Київ клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «С.П.Т.», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 11.05.2019,

установив:

08.02.2024 до слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «С.П.Т.», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 11.05.2019.

І. Суть клопотання

Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000639 від 11.05.2019.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 у кримінальному провадженні № 0000711 (справа № 991/671/19), з врахуванням положень ухвали слідчого судді про виправлення описки, частково задоволено клопотання детектива Національного бюро ОСОБА_4 та вирішено: «накласти арешт на земельні ділянки, право власності яких зареєстровано за ТОВ «Пелуччо» (ідентифікаційний код 41358430, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 129 оф.5): земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0384, площею 1,2893 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 30, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7; земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0401, площею 11,9356 га, розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7; земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0102, площею 13,6632 га, розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7».

На підставі постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 18.01.2022, матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000639 та № 0000711 об`єднано в одне кримінальне провадження, а події та обставини вчинення кримінальних правопорушень, які стали підставою для реєстрації кримінального провадження № 0000711 та надалі слугували підставою для арешту майна, на цей час досліджуються в межах кримінального провадження № 0000639.

Дійсним правомірним та законним власником земельних ділянок № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є виключно ТОВ «С.П.Т.».

За результатами аналізу змісту ухвали слідчого судді про арешт майна та відображеного у ній змісту клопотання прокурора, копій документів, якими обґрунтовано його доводи, встановлено, що відповідні процесуальні дії та рішення сторони обвинувачення щодо забезпечення збереження земельних ділянок, як речового доказу у кримінальному провадженні, мало виправданий характер саме на момент постановлення ухвали суду від 10.10.2019.

На думку адвоката ОСОБА_3 , враховуючи перебіг, поточний стан і статус досудового розслідування у кримінальному провадженні, у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення, як арешт земельних ділянок, відпала потреба.

Так, до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні належать, у тому числі обставини спроб, спрямованих на протиправне вибуття земельних ділянок із законної власності ТОВ «С.П.Т.». Земельні ділянки фактично виступали предметом кримінального протиправного посягання. У ході вчинення кримінальних правопорушень проводився, зокрема, ряд незаконних реєстраційних дій, внаслідок чого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно протягом певного часу відображались відомості про те, що власником земельних ділянок нібито є ТОВ «Пелуччо».

Таким чином, саме на момент постановлення слідчим суддею ухвали від 10.10.2019 дійсно існувала реальна загроза вчинення протиправних дій з відчуження/іншого розпорядження земельних ділянок, а земельні ділянки правомірно визнавались речовими доказами та стосовно них застосовувався такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Далі, після вжиття ряду правових заходів, у Реєстрах відбулось поновлення відомостей щодо записів про ТОВ «С.П.Т.», як єдиного та законного власника земельних ділянок. Із викладеного вбачається, що ризик протиправного вибуття земельних ділянок з власності ТОВ «С.П.Т.» наразі відсутній, що у свою чергу виключає існування відповідної підстави для накладення арешту на майно та повинно мати наслідком скасування арешту.

Також, у цьому кримінальному провадженні офіційно повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. При цьому, на думку адвоката ОСОБА_3 , сторона обвинувачення не вбачає необхідності у проведенні стосовно земельних ділянок будь-яких інших додаткових процесуальних дій, враховуючи стадію завершення досудового розслідування, його попереднє визнання та долучення до матеріалів досудового розслідування саме як речового доказу.

Таким чином, у подальшому застосуванні арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді від 10.10.2019, відпала потреба.

Продовження дії арешту майна більш ніж чотири роки надмірно обмежує ТОВ «С.П.Т.» у його законних правах та фактично безстроково позбавляє товариство можливості розпорядження правом власності на ці земельні ділянки.

Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні сформовано у т.ч. за наслідками послідовного виділення/об`єднання матеріалів досудового розслідування стосовно інших кримінальних проваджень (№ 0000711 та № 0001202). У кримінальному провадженні № 0001202 протягом тривалого часу стосовно земельних ділянок продовжував діяти арешт майна (ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019), аналогічний до накладеного арешту на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019.

21.12.2023 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду скасовано арешт, накладений ухвалою суду від 30.08.2019. Постановляючи таке судове рішення, слідчий суддя послався, зокрема, на те, що у кримінальному провадженні також продовжує діяти арешт земельних ділянок на підставі ухвали від 10.10.2019. Проте, слідчий суддя не врахував, що стосовно земельних ділянок також продовжує діяти обмеження, застосоване на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2019, прийнятої у межах кримінального провадження № 0000903, яке, на переконання адвоката ОСОБА_3 , також досліджувалось Національним антикорупційним бюро України та Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою.

Відтак, на даний момент стосовно одних і тих самих об`єктів нерухомого майна продовжують діяти два окремих подібних заходи забезпечення кримінального провадження, підстави, мотиви та мета застосування яких є рівнозначними.

Враховуючи викладене, додаткове застосування арешту майна стосовно земельних ділянок на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 є надмірним і таким, що не відповідає дійсним цілям кримінального провадження.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 (справа № 991/671/19, провадження № 1-кс/991/1026/19) у кримінальному провадженні № 0000711, в частині накладення арешту на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок, а саме: земельних ділянок № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 та усі застосовані ухвалою слідчого судді заборони та обмеження за наслідками накладення такого арешту.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

Представник ТОВ «С.П.Т.» - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні подане ним клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Підставою для скасування арешту є те, що у його подальшому застосуванні відпала потреба. На теперішній час із земельними ділянками фактично нічого не можна робити. Власник майна - ТОВ «С.П.Т.» хоче мати можливість здійснювати усі правомочності, які має на ці земельні ділянки, відповідно до положень чинного законодавства. Наразі власник майна не може виконати жодну з опцій права власності на ці земельні ділянки (передачу їх в оренду, їх використання, відчуження, передання в заставу тощо). На його переконання, від того, що арешт майна буде скасований, земельні ділянки не перестануть мати статус речового доказу.

Детектив Національного бюро у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Підтвердження належного повідомлення детектива Національного бюро міститься у матеріалах справи (телефонограмах).

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина перша статті 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, учасник кримінального провадження, який подав таке клопотання, має довести, що у подальшому застосуванні арешту відпала потреба або, що арешт на майно накладено необґрунтовано.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 (справа № 991/671/19, провадження № 1-кс/991/1026/19) у межах кримінального провадження № 0000711 від 13.08.2019 накладено арешт на земельні ділянки, право власності яких зареєстровано за ТОВ «Пелучо» (ідентифікаційний код 41358430, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 129, оф. 5):

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0384, площею 1,2893 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 30, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0401, площею 11,9356 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0402, площею 13,6632 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельна ділянка 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що згідно з обставинами кримінального провадження зазначені земельні ділянки є предметами, на які спрямовано злочини, були об`єктами кримінально протиправних дій. Тобто, земельні ділянки підпадають під визначення ст. 98 КПК України та дійсно є речовими доказами. Також, постановою детектива Національного бюро ОСОБА_4 від 01.10.2019 зазначені земельні ділянки визнано речовими доказами.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Про обґрунтованість накладеного на майно арешту за п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України буде свідчити, по-перше, те, що такий захід забезпечення кримінального провадження передбачений кримінальним процесуальним законом. По-друге, мають існувати факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 10.10.2019, є таким, що передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки накладений з метою забезпечення збереження речового доказу (інші мотиви прийняття такого рішення, відповідно до змісту мотивувальної частини ухвали, відсутні).

Відомості про оскарження ТОВ «С.П.Т.», його представниками, ухвали слідчого судді про накладення арешту від 10.10.2019 до суду апеляційної інстанції у матеріалах клопотання відсутні.

Підставою для скасування арешту майна, на думку адвоката ОСОБА_3 , є те, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Слідчий суддя зазначає, що будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними.

Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, Суд у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини», оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі Суд, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Таким чином, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право користуватись та/або розпоряджатись ним, зокрема, до закінчення кримінального провадження тощо.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_3 не доведено, що в арешті земельної ділянки відпала потреба, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт накладено з метою забезпечення збереження речового доказу, питання про долю якого вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Окрім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (довідки № 353608778 та № 353609506 від 08.11.2023) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0384 та :01:001:0401, розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, «Радужний» масив ж/масиву «Ульянівка», земельні ділянки 30 та 27 відповідно, мають наступні зареєстровані обтяження:

- арешт нерухомого майна за ухвалою Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 (справа № 991/671/19);

- арешт нерухомого майна за ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 (справа № 757/45865/19-к);

- арешт нерухомого майна за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 (справа № 522/25776/16).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.12.2023 скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019 у справі № 757/45865/19-к.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що у рамках кримінального провадження № 0000639 на даний час продовжують діяти два аналогічних арешти на земельні ділянки (постановлені у справі № 991/671/19 та № 757/45865/19-к ухвали про арешт майна), які накладені з метою збереження речового доказу.

Таким чином, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.10.2019 у кримінальному провадженні № 0000711 (в подальшому об`єднаному з провадженням № 0000639), забезпечує збереження земельних ділянок як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000639 на даний час.

З огляду на викладене, на момент звернення адвоката ОСОБА_3 із даним клопотанням до слідчого судді, об`єкти нерухомого майна (земельні ділянки) арештовані на підставі двох судових рішень (постановлених у справі № 991/671/19, мова про яку йшла вище, та № 522/25776/16), які у передбаченому законом порядку набрали законної сили та скасовані не були.

Разом з тим, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.07.2019 у справі № 522/25776/16 у кримінальному провадженні № 0000903 від 01.11.2016 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0402, :01:001:0401 та :01:001:0384.

Мотиви прийняття такого рішення слідчий суддя позбавлений можливості встановити, оскільки до клопотання додано лише вступну та резолютивну частини ухвали від 26.07.2019.

Відомості про рух кримінального провадження № 0000903 від 01.11.2016 на даний час у розпорядженні слідчого судді також відсутні, встановити, чи таке провадження було об`єднано з іншим, закрито, передано із обвинувальним актом до суду тощо, на даний момент не виявляється можливим.

Враховуючи наявні у матеріалах справи відомості та документи, слідчий суддя дійшов висновку, що ухвали слідчих суддів, постановлені у справах № 991/671/19 та № 522/25776/16, на підставі яких накладено арешти на земельні ділянки, за своєю суттю є судовими рішеннями, метою яких є забезпечення збереження речового доказу у різних кримінальних провадженнях.

Таким чином, під час розгляду клопотання про скасування арешту не було доведено, що відпала потреба у подальшому арешті майна, накладеному у кримінальному провадженні № 0000711 від 13.08.2019, яке постановами прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 18.01.2022 та від 29.01.2021 в подальшому було об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0000639 від 11.05.2019.

Жодних фактів та обставин, які свідчать про те, що захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, адвокатом ОСОБА_3 у клопотанні зазначено не було.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту, на підставі долучених до нього документів, також не було встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання про скасування арешту майна не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи у його подальшому застосуванні відпала потреба, у зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «С.П.Т.», про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «С.П.Т.», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639 від 11.05.2019 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6