Справа № 314/2453/24
Провадження № 1-кс/314/635/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Вільнянськ клопотання дізнавача СД відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, погодженого прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000093 від «01» червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке обґрунтоване тим, що 31.05.2024 до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, надійшло повідомлення від інспектора взводу №3 УПП ГУНП в Запорізькій області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який повідомив що ним під час несення служби на блок посту № НОМЕР_1 , який розташований на 263 кілометрі автомобільної дороги "Харків-Сімферопіль" (дорога М-18), неподалік АДРЕСА_1 , було зупинено автомобіль марки "ВАЗ 2121" д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням військовослужбовця ВЧ НОМЕР_3 ЗСУ, головного сержанта взводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при поверхневому огляді у його сумці через плече було виявлено згорток із речовиною сіро-зеленого кольору, схожу на наркотичну (ЄО №5657).

31.05.2024 року, в ході проведення огляду місця події на блок.посту З-01, на 263 кілометрі автомобільної дороги «Харків-Сімферопіль», поблизу АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

- згорток з сіро-зеленою речовиною рослинного походження;

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаних речей, які були вилучені 31.05.2024 під час проведення огляду у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши надані до клопотання матеріали та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягаєзадоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.167КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на - згорток з сіро-зеленою речовиною рослинного походження, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Дізнавачем не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі, якщо вказане майно відповідно до висновку експерта буде визнане наркотичним засобом, воно не може бути повернуте його власнику. Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий судя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить дізнавач накласти арешт, не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

Керуючись вимогами ст.ст. 100,167, 169, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000093 від «01» червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.06.2024