НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

10 квітня 2024 року Справа № 322/893/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференнції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Орджонікідзевської Сунженського району Чечня, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки у військовому званні старший солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія мінометного взводу мінометної батареї, у військовому званні «старший солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, будучи 17 березня 2023 року виписаний із лікувального закладу КНП «Міська клінічна лікарня №6» ДМР, того ж дня, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , старший солдат ОСОБА_4 вніс недостовірні відомості до офіційного документа - виписки із медичної карти стаціонарного хворого №0431023, щодо дати виписки шляхом підчистки та дописки поверх нової дати, зазначивши «20.03.2023» замість «17.03.2023», після чого зробив кольорову копію цього документу за допомогою кольорового лазерного принтеру, тим самим підробив його, після чого ухилився від несення обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на тимчасове ухилення від несення обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 20 березня 2023 року у вечірній час доби старший солдат ОСОБА_4 прибув до місця служби - розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_2 , де надав завідомо підроблений медичний документ - виписку із медичної карти стаціонарного хворого №0431023, повідомивши, що його було виписано із вказаного лікувального закладу 20 березня 2023 року.

Таким чином, останній, з 18 березня 2023 року свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв, та ухилився від несення обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 шляхом підробки документів до 20 березня 2023 року, коли прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.4 ст.409 КК України - ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документу, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд погоджується з цією кваліфікацією.

29.06.2023 між прокурором у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000128 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2023 з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, у службовому кабінеті Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, за адресою: АДРЕСА_3 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої на виконання вимог ст.469, 472 КПК України сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.409 КК України. Вказана Угода уточнена сторонами 09.04.2024.

ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину, передбаченого ч.4 ст.409 КК України, вчиненого ним за викладених обставин у повному обсязі врученого йому обвинувального акту.

ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України.

З ОСОБА_4 домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою не було.

Узгоджуючи покарання ОСОБА_4 сторони враховували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання своєї винуватості, участь у відсічі збройної агресії російської федерації, те що він раніше не судимий і вважали за можливе, застосувати положення ст.69 КК України та погоджувалися на призначення йому покарання більш м`якого ніж передбаченого санкцією ч.4 ст.409 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Також з урахуванням положень ст.ст.58, 69 КК України, сторони погоджувалися на заміну ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави, в зв`язку з чим під час відбування покарання не може бути підвищений за посадою та у військовому званні.

Сторони дійшли остаточної згоди на призначення ОСОБА_4 , остаточного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України, із застосуванням ст.58, 69 КК України, а саме у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки з відрахуванням 20 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави.

В угоді також передбачені наслідки її укладення і затвердження визначені ч.2 ст.473 КПК України, зокрема обмеження для сторін права на оскарження вироку відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено положення щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4. ст.474 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Також прокурор просив долучити до матеріалів кримінального провадження і дослідити документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також документи, які необхідні для вирішення питань щодо судових витрат і речових доказів

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання. Вважали за доцільне долучити і дослідити документи надані прокурором в судовому засіданні.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України.

Дослідивши угоду і матеріали судового провадження, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення їм наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, виконавши вимоги п.п.6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання, а також наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Положеннями ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення вчинення якого інкримінувалось ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь.

Суд переконався, що обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав беззаперечно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Також, суд пересвідчився в дійсності існування обставин, які зазначалися в угоді в контексті вимог ст.ст.69 (визнання вини, щире розкаяння, участь у відсічі збройної агресії російської федерації) і 58 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника.

ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 424, 468, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 9 квітня 2024 року, укладену у м. Запоріжжі між начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 і підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України і призначити йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два роки).

На підставі ст.58 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням у дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1912,00 грн (тисяча дев`ятсот дванадцять гривень 00 копійок).

Речовий доказ: виписку із медичної картки стаціонарного хворого №0431023, надану військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , до військової частини НОМЕР_1 , зберігати у матеріалах кримінального провадження (яке знаходиться у сторони обвинувачення).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізького області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору, а також направити захиснику.

Суддя ОСОБА_1