н/п 1-кс/766/5171/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000527 від 09.07.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

10.07.2024 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, якому він просив: накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , який на згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1248, належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , м. т. НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з ГУНП в Херсонській області за адресою АДРЕСА_2 із забороною в користуванні, розпорядженні та відчуженні такого майна.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000527 від 09.07.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 09.07.2024 до ЧЧ відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що 09.07.2024 близько 07:20 год., на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 183 км. в с. Посад-Покровське Херсонського району Херсонської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував Т/З ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги не надав перевагу в русі Т/З Audi A4 з н. з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_5 , командир взводу, молодший лейтенант), який рухався по головній дорозі а/д М-14 зі сторони м. Херсону в бік міста Миколаєва в с. Посад-Покровське. У результаті ДТП отримав тілесні ушкодження водій автомобіля ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді: забій шийного відділу спинного мозку, забій шийних м`яких тканин.

У ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 09.07.2024 у період часу з 08:32 год., по 10:34 год., було вилучено автомобіль AUDI А4 з номерним знаком НОМЕР_4 , та автомобіль ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з ГУНП в Херсонській області за адресою Херсонська область, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе 5.

10.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання транспортних засобів AUDI А4 з номерним знаком НОМЕР_4 , та автомобіль ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 речовими доказами у кримінальному провадженню.

Підставою та метою арешту згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів, а саме транспортного засобу, доки на ньому збереглися сліди злочину, оскільки для проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди необхідно проведення ряду обов`язкових судових експертиз, в тому числі і авто технічну.

Завданням арешту майна згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження, а також запобігання можливості власником відремонтувати транспортний засіб і знищити слідову інформацію, що може завадити об`єктивно провести експертне дослідження.

Підставою арешту майна є те, що вилучене майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування особою майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення

Метою арешту майна є збереження вищезазначеного вилученого, що визнано речовим доказом оскільки воно може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно обґрунтована необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, необхідності проведення з ним експертних досліджень.

При цьому, існують обставини щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, які речовим доказом, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказане майно арешту та відповідно їх подальше повернення володільцю унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та, відповідно, до визнання неналежним та недопустимим речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому є необхідність розглянути клопотання у відсутності власника вилученого майна.

Таким чином, встановлено, що вилучений транспортний засіб являється безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У зв`язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, причини не явки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повістки.

Представник власника майна надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, в якій зазначив, що при вирішенні питання про арешт майна покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000527 від 09.07.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 09.07.2024 до ЧЧ відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що 09.07.2024 близько 07:20 год., на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 183 км. в с. Посад-Покровське Херсонського району Херсонської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував Т/З ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , під час виїзду з другорядної дороги не надав перевагу в русі Т/З Audi A4 з н. з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_5 , командир взводу, молодший лейтенант), який рухався по головній дорозі а/д М-14 зі сторони м. Херсону в бік міста Миколаєва в с. Посад-Покровське. У результаті ДТП отримав тілесні ушкодження водій автомобіля ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді: забій шийного відділу спинного мозку, забій шийних м`яких тканин.

У ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 09.07.2024 у період часу з 08:32 год., по 10:34 год., було вилучено автомобіль AUDI А4 з номерним знаком НОМЕР_4 , та автомобіль ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання т/з ГУНП в Херсонській області за адресою Херсонська область, с. Чорнобаївка, Миколаївське шосе 5.

10.07.2024 слідчим винесено постанову про визнання транспортних засобів AUDI А4 з номерним знаком НОМЕР_4 , та автомобіля ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 речовими доказами у кримінальному провадженню.

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, приховування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки ЗАЗ 110307 Славута з н. з. НОМЕР_1 , який на згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 1248, належить ОСОБА_4 , шляхом заборони користування, розпоряджання вказаним майном та його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1