УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 936/949/19

провадження № 51-1152ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2021 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Зі змісту скарги вбачається, що прокурор не погоджується із судовими рішеннями у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , просить їх скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. При цьому прокурор аналізує докази у справі та встановлені судами обставини кримінального правопорушення і не погоджується з висновками судів про недоведеність вчинення

ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Статтею 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Разом з цим, зі змісту касаційної скарги убачається, що прокурор не погоджуючись із судовими рішеннями у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , просить їх скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції за результатами касаційного розгляду відповідно до ст. 436 КПК

Крім цього, пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених касатором вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового чи судових рішень.

Необхідно врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції зокрема є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК).

Так, прокурор у скарзі ставить питання, зокрема про скасування вироку місцевого суду, однак не вказує у чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення цього суду, які порушення допустив цей суд, як ці порушення вплинули на законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення та чому їх слід відносити з огляду на положення статей 412, 415 КПК до безумовних підстав для його скасування касаційним судом відповідно до ст. 438 цього Кодексу.

Крім цього, виходячи зі змісту касаційної скарги, прокурор посилаючись на недотримання судом апеляційної інстанції приписів ст. 419 КПК, однак не вказує, які саме доводи його апеляційної скарги не враховано та на які не дано відповіді в ході перегляду вироку місцевого суду.

Таким чином, прокурору необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо порушень, які призвели, на його думку, до прийняття судом або судами попередніх інстанцій незаконних рішень, визначитись, які судові рішення є предметом оскарження, і належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи. Крім цього слід взяти до уваги, що касаційна скарга повинна містити не лише посилання на норми КПК, а розкрита суть цих порушень.

Оскільки касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за потрібне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурором має підтвердити, що ним не пропущено встановленого ухвалою суду строку при повторному зверненні до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2021 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати касатору для усунення виявлених недоліків 15 днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог викладених в ухвалі, касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3