КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/2681/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3339/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

11 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0003829 за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003829 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки наявне формулювання фактичних обставин та формулювання обвинувачення суперечить юридичній кваліфікації дій особи.

Так, при формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин орган досудового розслідування вказує, що своїми умисними, протиправними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненого повторно в умовах військового стану, поєднаного з проникненням до нежитлового приміщення, ОСОБА_7 намагався спричинити майнові збитки ТОВ «Аркада-Будівництво» на загальну суму 1608 грн. 75 коп. Разом з тим, при кваліфікації дій ОСОБА_7 при викладенні фактичних обставин в обвинувальному акті не зазначено таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення у інше приміщення, а при кваліфікації дій ОСОБА_7 при формулюванні обвинувачення не зазначено вже дві кваліфікуючі ознаки: проникнення у інше приміщення та повторність.

Суд зазначає, що таким чином ні суд, ні сторона захисту не зможе визначити обсяг та межі обвинувачення. Крім того, вказані суперечності між викладом формулювання обвинувачення і кваліфікації дій особи фактично позбавляють можливості сторону захисту належним чином здійснювати свій захист під час судового розгляду, оскільки обвинуваченому неможливо зрозуміти, від якого обсягу обвинувачення будувати позицію захисту від викладу формулювання обвинувачення або тільки від кваліфікації його дій. Суд вказує, що така невідповідність не є формальною та може призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого.

Таким чином, можна стверджувати, що обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_7 є незрозумілим, неконкретним, що позбавляє обвинуваченого в повній мірі зрозуміти суть обвинувачення та використати своє право на захист.

При цьому, суд звертає увагу на те, що судовий розгляд справи призначається саме на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності із законом, при цьому суд не може усувати недоліки, які допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на судову гілку влади покладена функція щодо здійснення правосуддя, а не виконання обов`язків, покладених на сторону обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК, що позбавляє можливості сторону захисту належним чином здійснювати свій захист під час судового розгляду та може призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого, то суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2024 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003829 за обвинуваченням ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Разом із тим, питання про відповідність викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про їх узгодженість з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування. Отже, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними. Апелянт вказує, що ОСОБА_7 просив призначити справу до судового розгляду, отже можна зробити висновки, що йому зрозуміле обвинувачення та виклад фактичних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 та представник потерпілого, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи, що клопотань від останніх про відкладення розгляду до суду не надходило, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого та представника потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні може ухвалити рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ст. 291 КПК України. За змістом пункту п`ятого частини другої цієї статті обвинувальний акт має містити, крім іншого, виклад фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано вказав на невідповідність його вищезазначеним вимогам ст. 291 КПК України, оскільки наявне формулювання фактичних обставин та формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, протирічить наведеній диспозиції ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України в частині наявності кваліфікуючих ознак.

Зокрема, при формулюванні обвинувачення та викладі фактичних обставин орган досудового розслідування вказує, що своїми умисними, протиправними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до нежитлового приміщення, ОСОБА_7 намагався спричинити майнові збитки ТОВ «Аркада-Будівництво» на загальну суму 1608 грн. 75 коп. Водночас, при кваліфікації дій ОСОБА_7 при викладенні фактичних обставин в обвинувальному акті не зазначено таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення у інше приміщення, а при кваліфікації дій ОСОБА_7 при формулюванні обвинувачення не зазначено вже дві кваліфікуючі ознаки: проникнення у інше приміщення та повторність.

Вищевказане свідчить про наявність очевидних суттєвих протиріч в обвинувальному акті, без усунення яких справу не може бути призначено до судового розгляду, оскільки судовий розгляд проводиться, відповідно до вимог ст. 337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення, а ці межі визначені в обвинувальному акті некоректно, що позбавляло суд можливості роз`яснення, відповідно до вимог ст. 348 КПК України обвинуваченому суті обвинувачення.

Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до об`єктивного, законного та вмотивованого висновку, про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до розгляду при обставинах наведених вище.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що повертаючи обвинувальний акт з наведених вище підстав, суд першої інстанції вдався до оцінки викладених в обвинувальному акті фактичних обставин справи, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки наявні суперечності фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення з наведеною в обвинувальному акті кваліфікацією дій ОСОБА_7 в частині кваліфікуючих ознак є очевидною і така суперечність вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону, що призводить до грубого порушення права на захист ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, а тому ухвала суду є законною та мотивованою, у зв`язку з чим її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2024, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003829 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4