17.07.2024
Справа № 331/1604/24
Провадження № 1-кп/331/421/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення судового розгляду

«17» липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисників адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Запорізької обласної прокуратури надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили і від них не надійшло повідомлення про поважні причини неприбуття. З інформації, наданої прокурором в судовому засіданні, слідує, що потерпілий ОСОБА_15 помер, проте документів, на підтвердження вказаного факту, прокурором не надано.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілих.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник ОСОБА_13 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , через канцелярію суду звернулась з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, проте в судовому засіданні просила залишити його без розгляду та призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисники адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 не заперечували проти призначення судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта та провести підготовку до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що даний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Підстав, для закриття провадження, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, ч. 2 ст. 284 КПК України або для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Судовий розгляд проводити за участі прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисників.

Разом з тим, адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_17 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.02.2024 року задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 та накладено арешт на автомобіль Volkswagen LT 35D номер та серія знака НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; автомобіль Volkswagen СRAFTER номер та серія знака НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 ; автомобіль Mercedes-Benz 310D номер та серія знака НОМЕР_5 , vin НОМЕР_2 ; автомобіль Hyundai ACCENT номер та серія знака НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; автомобіль Neoplan N116, номер та серія знака НОМЕР_8 ; об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене вище майно на праві власності належить ОСОБА_17 , який не має жодного відношення до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України. Про арешт майна ОСОБА_17 стало відомо від його рідного брата ОСОБА_4 , який є одним із обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Оскільки розгляд клопотання органу досудового розслідування про арешт майна проходив без участі власника майна та його представника, вони були позбавлені можливості надати документи, які підтверджують право власності на об`єкти рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_17 , та на яке накладено арешт. З огляду на вкладене, просив вказане клопотання задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, разом з тим зазначив, що зазначене адвокатом майно, на яке накладено арешт, не визнано речовими доказами.

Заслухавши клопотання представника володільця майна, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт наавтомобіль Volkswagen LT 35D номер та серія знака НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; автомобіль Volkswagen СRAFTER номер та серія знака НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 ; автомобіль Mercedes-Benz 310D номер та серія знака НОМЕР_5 , vin НОМЕР_2 ; автомобіль Hyundai ACCENT номер та серія знака НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; автомобіль Neoplan N116, номер та серія знака НОМЕР_8 ; об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на вказане майно є необхідність забезпечення можливої конфіскації майна на наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, передбачене ч. 3 ст. 206 КК України.

Проте, як встановлено в судовому засіданні, об`єкт нерухомості (квартира), розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_17 , розмір частки 1/1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

Разом з тим, відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, судом встановлено, що власником транспортних засобів: Volkswagen LT 35D реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; Volkswagen СRAFTER реєстраційний номер НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 ; Mercedes-Benz 310D реєстраційний номер НОМЕР_5 , vin НОМЕР_2 ; Hyundai ACCENT реєстраційний номер НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; Neoplan N116 реєстраційний номер НОМЕР_9 , vin НОМЕР_10 є ОСОБА_17 .

З огляду на викладене, судом встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року належить на праві власності ОСОБА_17 , який не має статусу обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, доведено, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, порушує права власника на вільне володіння та користування майном, оскільки його накладення було необґрунтованим, з огляду на що накладений арешт підлягає скасуванню.

Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про повернення йому застави в розмірі 214720 гривень, внесеної на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області за підозрюваного ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2023 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з встановленням права внесення застави у розмірі 214720 гривень. 02.11.2023 року заставодавцем ОСОБА_9 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області внесено заставу за ОСОБА_5 в розмірі 214720 гривень. Строк дії даного запобіжного заходу сплив, оскільки його не було продовжено, що на переконання захисника свідчить про те, що дія запобіжного заходу у вигляді застави в розумінні вимог ст. ст. 182, 203 КПК України припинилась.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що застава це безстроковий запобіжний захід, який не передбачає продовження його дії і слідчим суддею при обранні запобіжного заходу було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Заслухавши дане клопотання, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із встановленням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 214720 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

02 листопада 2023 року ОСОБА_9 була внесена застава і ОСОБА_5 було звільнено з під-варти.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, після внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти, ОСОБА_5 почав вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно інформаційного листа № 9-3167/0/4-16 від 30.12.2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ звертав увагу суддів, зокрема, на не обмежений строк застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні таких як застава, особиста порука (п. 2).

За змістом ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Статтею 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи, що чинним КПК України, зокрема ч. 7 ст. 42 КПК України, на обвинуваченого покладені і інші процесуальні обов`язки, забезпечення виконання яких і є метою запобіжного заходу у вигляді застави згідно ч. 1 ст. 182 КПК України, а також те, що на даний час розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не завершений, тому у відповідності до ст. 203 КПК України запобіжний захід у виді застави відносно нього на даний час не припинив свою дію.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 саме такого виду запобіжного заходу, як застава, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Тобто, положення ч. 11 ст. 182 КПК України підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження (ухвалення вироку, закриття кримінального провадження), за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, скасування та/або зміни застави на інший запобіжний захід.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які враховувались раніше слідчим суддею щодо обрання даного виду запобіжного заходу, які на думку суду на даний час не зменшились, суд дійшов висновку про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України шляхом застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, ніж застава.

Враховуючи те, що дане кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, судовий розгляд не розпочатий, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про повернення застави.

Керуючись ст. ст. 174, 182, 314, 315, 316, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000088 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України на 27 серпня 2024 року на 13 годину 30 хвилин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Судовий розгляд провадити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2024 року на автомобіль Volkswagen LT 35D номер та серія знака НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 ; автомобіль Mersedes-Benz 310D номер та серія знака НОМЕР_5 , vin НОМЕР_4 ; автомобіль Volkswagen CRAFTER номер та серія знака НОМЕР_3 , vin НОМЕР_11 ; автомобіль HYUNDAI ACCENT номер та серія знака НОМЕР_6 , vin НОМЕР_7 ; автомобіль Neoplan N116 номер та серія знака НОМЕР_9 , vin НОМЕР_10 ; об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення застави, внесеної на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області за обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1