Справа № 405/9574/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димине, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020 громадянин України ОСОБА_5 уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служби за контрактом на посаді осіб рядового та сержантського складу строком на 3 роки та 13.10.2020 призначений на посаду навідника 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Таким чином, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця -особи, яка проходить військову службу.

Згідно ст. ст.3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст.11, 13, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення - бойової машини 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», діючи умисно, в порушення вимог ст. ст.3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 10.11.2023 близько 15:30 год. перебував за місцем свого колишнього проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , разом з раніше знайомою йому гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, кулаком своєї правої руки наніс потерпілій один удар в область обличчя, а саме ліве око. Після того, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, повалив ОСОБА_4 на підлогу та стоячи над останньою ступнею своєї правої ноги наніс один удар у область правого стегна ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 залишив місце події та направився у невідомому напрямку.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців біля внутрішнього кута лівого ока, правому стегні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Потерпілою ОСОБА_4 подано до суду заяву про закриття провадження в кримінальному провадженні на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, так як відмовляється від звинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, претензій до ОСОБА_5 не має, наслідки відмови від обвинувачення судом роз`ясненні та зрозумілі.

Обвинувачений та прокурор в судовому засіданні не заперечили щодо закриття провадження по справі, відповідно до положень ст.284 КПК України.

Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частина 1 ст.477 КПК України вказує, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 125 /умисне легке тілесне ушкодження/ КК України.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Таким чином, з аналізу наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , яке є приватним обвинуваченням. Враховуючи заяву потерпілої ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд вважає можливим закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст.284, 369, 371-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0001202 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.125 КК України закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6