УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року

м. Київ

справа № 760/8627/24

провадження № 51-3298 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за № 0000317, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, з Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суть питання та встановлені судом обставини

До Верховного Суду надійшло подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження із Солом`янського районного суду м. Києва до Сихівського районного суду м. Львова в порядку ст. 34 КПК України.

Подання мотивовано тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 було скеровано прокурором до Солом`янського районного суду м. Києва всупереч вимог кримінального процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 32, ч. 9 ст. 615 КПК України, оскільки з обвинувального акта та матеріалів судового провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України, було вчинено в Україні, з огляду на те, що обшук у кримінальному провадженні проведено за місцем проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , а тому і розгляд цієї справи має відбуватися у Сихівському районному суді м. Львова.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Частиною 1 ст. 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

При цьому вказаною статтею передбачено, що якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому було продовжено.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Під місцем вчинення кримінального правопорушення слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, тобто у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

При цьому конкретного місця, де вчинялося та припинене інкриміноване ОСОБА_4 діяння обвинувальний акт не містить, що у даному випадку унеможливлює встановлення місця вчинення цього злочину.

Зважаючи на викладене, твердження апеляційного суду щодо того, що слідчі (розшукові) дії проводилися у м. Львові, а тому кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим саме там, є надуманими та не заслуговують на увагу.

Прокурор, керуючись положеннями ст. 32, ч. 9 ст. 615 КПК України, направив обвинувальний акт, складений слідчим 1 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області та затверджений прокурором Київської обласної прокуратури за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 55/2, до Солом`янського районного суду м. Києва, тобто до суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування.

Жодних порушень кримінального процесуального закону у даному випадку немає, а тому і підстав для направлення вищевказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, керуючись статтями 32,34, 615 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення подання Київського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

З цих підстав Суд постановив:

Подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2024 року за № 0000317, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, з Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3