Справа №463/1837/24
Провадження №1-кс/463/2600/24
У Х В А Л А

13 квітня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання начальника ВРЗЗС слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язанняна тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Вихів Любешівського району Волинської області, українцю, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без наявного постійного місця проживання, раніше не судимому, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

начальник ВРЗЗС слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 04.03.2024 року слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 у справі №463/1837/24 (Провадження №1-кс/463/2064/24) було винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;не відлучатися з м. Львів без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування зі потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Однак, покладені ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2024 року обов`язки підозрюваний ОСОБА_4 грубо порушив, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово викликався в слідчий відділ Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області для проведення з ним слідчих дій, однак останній не з`являвся, про причини неявки не повідомив. Будь-яких контактів підозрюваний ОСОБА_4 в слідчий відділ не надав, за адресою реєстрації не з`являвся, місце перебування його невідоме. Окрім цього встановлено, що 12.03.2024 працівниками Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві на ОСОБА_4 складено адміністративні матеріали, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 178, ч. 1 ст. 182 КУпАП. Також, 14.03.2024 працівниками Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві на ОСОБА_4 складено адміністративні матеріали, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ч.ч. 1,2 ст. 178, ч.ч. 1,2 ст. 175/1, ч. 1 ст. 182 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, 26 березня 2024 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування по та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 . 12.04.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 затримано на території Київської області, у зв`язку із чим досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи факт грубого порушення підозрюваним вимог ухвали про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий за погодження з прокурором звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому. Додатково пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 згідно повідомленої останньому 02.03.2024 підозри підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій в умовах воєнного стану. Зокрема, 01.03.2024 о 18 год 46 хв ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку за АДРЕСА_2 , побачив велосипед, який був залишений без нагляду, після чого в нього виник злочинний умисел, на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 цього ж дня о 18 год 57 хв, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його протиправним діями ніхто не спостерігає, таємно, викрав велосипед марки «Kalkhoff» чорного кольору з наявними надписами англійськими літерами зеленого кольору «Kalkhoff», належний ОСОБА_6 , та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму розміром 8 000 грн.

Крім того, додав, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які належить до категорії тяжких та за які передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для зміни виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинені злочини передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Крім того, прокурор вважає, що підозрюваний перебуваючи на свободі може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Може вчинити інше кримінальне правопорушення.Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями не страждає, у нього відсутнє постійне місце проживання, обов`язки, покладенні у зв`язку із раніше застосований запобіжним заходом у вигляді особисто зобов`язання грубо порушив, а відтак вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні у вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів клопотання 02.03.2024 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000839 за ч.4 ст.185 КК України.

02.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04.03.2024 року слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 у справі №463/1837/24 (Провадження №1-кс/463/2064/24) було винесено ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;не відлучатися з м. Львів без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматися від спілкування зі потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 . Строк дії ухвали становить починаючи з моменту проголошення ухвали 04.03.2024 року до 02.05.2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Як вбачається з даних в судовому засіданні прокурором пояснень, які підтверджено долученими до матеріалів справи письмовими документами покладені ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2024 року обов`язки підозрюваний ОСОБА_4 грубо порушив, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово викликався в слідчий відділ Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області для проведення з ним слідчих дій, однак останній не з`являвся, про причини неявки не повідомив. Будь-яких контактів підозрюваний ОСОБА_4 в слідчий відділ не надав, за адресою реєстрації не з`являвся, місце перебування його невідоме.

Окрім цього встановлено, що 12.03.2024 працівниками Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві на ОСОБА_4 складено адміністративні матеріали, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 178, ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Також, 14.03.2024 працівниками Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві на ОСОБА_4 складено адміністративні матеріали, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ч.ч. 1,2 ст. 178, ч.ч. 1,2 ст. 175/1, ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, 26 березня 2024 року винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 .

12.04.2024 року підозрюваного ОСОБА_4 затримано на території Київської області, про що складено відповідний протокол затримання, який представлено прокурором в судовому засіданні, у зв`язку із чим досудове розслідування у кримінальному провадженні 12.04.2024 року відновлено.

Строк досудового розслідування закінчується 19.05.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.03.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 02.03.2024, протоколом огляду предмета від 02.03.2024, постановою про визнання речовим доказом від 02.03.2024, протоколом огляду предмета (відеозапису з камер відеоспосереження) від 02.03.2024, постановою про визнання речовим доказом від 02.03.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Змінюючи підозрюваному ОСОБА_4 захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання у вигляді до 8 років позбавлення волі. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері власності. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, відсутнє постійне місце проживання, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам зважаючи на те, що такий більш м`який запобіжний захід уже раніше було застосовано до підозрюваного та вимоги такого підозрюваний грубо порушив.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про зміну підозрюваному запобіжного заходу на найжорсткіший його вид у вигляді тримання під вартою у зв`язку з порушенням вимог раніше застосовуваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та з метою уникнення ризиків.

А тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, відповідного розміру застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 200,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання начальника ВРЗЗС слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою з визначенням розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити раніше застосований ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали становить: починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного о 01.10 год. 12.04.2024 року до 19.05.2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень нуль копійок).

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покладаються такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Львів без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування зі потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1