Номер провадження: 11-кп/813/770/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року про відмову у задоволені клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Суходол Краснодонського району Луганської області, громадянина України, маючого інвалідність 3-ї групи, з середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14», на виробництві установи виконання покарання не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 05.06.2020 року вироком Дзержинського міського суд Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст. 198, ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 72, КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 5 місяців,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).

Рішення суду мотивоване тим, що матеріали особової справи засудженого не містять відомостей про те, яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому правових підстав для застосування ст. 81 КК України немає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що під час перебування в ДУ «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_8 залучається до робіт з благоустрою установи та сумлінно ставиться до праці, за період перебування в місцях позбавлення волі має 2 заохочення, вину визнає. Вказує, що ОСОБА_8 за час перебування в установах виконання покарань не отримав жодного стягнення. Зауважує, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 є інвалідом 3 групи.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, прокурора який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною третьою ст. 539 КПК України встановлено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснено, що судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на відповідні підстави, наведені вище.

Відповідно до клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Малий Суходол Краснодонського району Луганської області, з середньою освітою, неодружений, неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не має, на виробництві установи виконання покарань не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий (має ряд непогашених судимостей).

На теперішній час засуджений відбуває покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі в умовах ДУ «Одеська виправна колонія №14».

Початок строку: 05.06.2020 року, кінець строку: 27.07.2024 року.

Таким чином, на даний момент ОСОБА_8 відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання, про що вірно вказано в оскаржуваній ухвалі суду та формально має право на розгляд питання про умовно-дострокове звільнення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З наявної в матеріалах провадження характеристики на засудженого ОСОБА_8 , затвердженої Начальником державної установи «Одеська виправна колонія №14» вбачається, що за час відбування покарання в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_8 характеризується посередньо, має 2 (два) заохочення, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. На виробництві установи не працевлаштований, але приймає участь у роботах з благоустрою установи. До праці ставиться задовільно. У взаємовідносинах іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в задовільному стані, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до майна установи і предметів. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки. Участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне. 3 метою виявлення факторів що спричинили протиправну поведінку засудженого формування актуальних цілей соціально-виховної роботи із засудженим проведено оцінку ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства. Соціально корисні зв`язки зі слів засудженого ні з ким не підтримує.

Крім того, відповідно до Витягу з протоколу №13 від 28.06.2023 року засідання комісії Державної установи «Одеська виправна колонія №14» з розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, вбачається, що комісією прийнято рішення не направляти матеріали до суду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно ОСОБА_8 , який не довів свого виправлення.

З огляду на приписи ст. 6 КВК України, апеляційний суд вважає, що аналізу підлягають дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи, що основною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, колегія суддів вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_8 за час відбування покарання не є сумлінною. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

Апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали особової справи не містять відомостей про те яким чином засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, дані про особу засудженого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, свідчать про те, що це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, за який на теперішній час відбуває покарання.

При цьому, звертаючи увагу на два заохочення, апеляційний суд констатує, що існують на даний час дані, які свідчать про зміну ставлення засудженого до своєї поведінки, що у даному випадку є позитивним, однак вважає, що таке ставлення має носити постійний, систематичний характер та має оцінюватись у сукупності, за весь період відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання засудженого, які вказували на необхідність скасування ухвали суду першої інстанції встановлено не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року про відмову у задоволені клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4