Провадження № 1-кс/947/8098/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000557 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України.

Так, 15.04.2024 фізична особа підприємець ОСОБА_8 , який надає послуги вантажних перевезень автомобільним транспортом, звернувся до начальника Басейнового управління водних ресурсів річок Причорномор`я та Нижнього Дунаю (надалі БУВР) ОСОБА_9 з пропозицію передачі йому в платне користування об`єкту нерухомості, що перебуває на балансі БУВРу та розташований на території Старокозацької об`єднаної територіальної громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме: уздовж автодороги «Е-87» сполученням «Одеса-Татарбунари-Ізмаїл-Рені» (за координатами: 46,337755, 30,070300) під розвиток бізнесу у сфері вантажоперевезень (облаштування сучасного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури у вигляді автостоянки для вантажівок).

Підвищення трафіку вантажоперевезень вказаною автодорогою, що збільшився у період дії воєнного стану є наслідком зростання попиту на послуги з перевалки зернових культур та палива у портах на АДРЕСА_1 , через значне блокування мореплавства у Чорному морі.

Облаштування за рахунок території майнового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, у перспективі може надати переваги ФОП ОСОБА_8 у веденні бізнесу через вигідність такої локації, можливостей облаштування зручних під`їзних шляхів для великогабаритного вантажного автотранспорту, що є визначальним для створення сучасного об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури, а наявні нежитлові споруди надали б можливість забезпечити надання додаткового спектру похідних послуг для водіїв і обслуговування авто.

Розуміючи економічну привабливість для ОСОБА_8 отримання у користування для бізнесу зазначеного об`єкту нерухомості, ОСОБА_9 маючи корисливий мотив з метою неправомірного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї протиправної поведінки, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розробив злочинний план з одержання неправомірної вигоди від бізнесмену в особливо великому розмірі.

Надалі ОСОБА_9 у період з 23.04.2024 по 26.04.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), залучив до протиправної діяльності начальника Білгород-Дністровського міжрайонного управління водного господарства (надалі - БД МУВГ) ОСОБА_10 , на що останній надав свою згоду.

Оскільки ОСОБА_10 має сталий авторитет у відносинах та міцні зв`язки із головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_4 , на нього покладено роль залучення до неправомірних дій ОСОБА_4 задля вирішення питання про можливість та порядок передачі у комунальну власність вказаної сільської ради «Комплексу будівель та споруд № 3», за умов попередньої відмови від прав на нього БУВРом і надання неправомірної вигоди в обмін на гарантування її подальшої передачі у користування виключно

на користь ФОП ОСОБА_8 .

Розроблений ОСОБА_9 і узгоджений злочинний план передбачав, що для передачі ФОП ОСОБА_8 вказаного майна у користування, необхідно прийняти низку рішень та здійснити ряд організаційних дій, які залежать від різних службових осіб органів влади та місцевого самоврядування, а саме:

1) прийняття рішення про відмову БУВРу від прав на вказаний майновий комплекс із земельною ділянкою, з одночасною його передачею з державної у комунальну власність Старокозацької сільської ради;

2) передачу вказаного майнового комплексу від Старокозацької сільської ради у користування ОСОБА_8 під виглядом проведення конкурсної процедури, тобто за додаткової участі залучених штучних конкурентів, яка буде скасована з формальних підстав у разі прийняття участі у ній реальних претендентів на майно.

Під час чергової зустрічі 26.04.2024 ОСОБА_9 переконав ОСОБА_8 у складності процедури передачі майнового комплексу, визначивши йому коло залучених ним осіб, які прийматимуть разом із ним участь у передачі державного майна у комунальну власність, а потім повноважні на розпорядження ним. При цьому він визначив орієнтовний розмір неправомірної вигоди кожного з них окремо за вчинення службових повноважень.

Надалі, 11.05.2024 ОСОБА_9 , з метою реалізації злочинного плану, під час телефонної розмови підтвердив ОСОБА_8 , що ОСОБА_10 спілкувався з головою Старокозацької сільської ради ОСОБА_4 і останній надав їм свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаної з передачею заявнику у користування майнового комплексу, а також для підтвердження намірів вказав на необхідність спільної зустрічі, де відбудеться обговорення всіх деталей з передачі державного майна та отримання усних гарантій.

У подальшому, 28.05.2024 о 13:25 год. ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_9 та за попередньою телефонною домовленістю з ОСОБА_10 , прибув до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де у дворі житлового будинку по АДРЕСА_2 зустрівся з останнім. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_10 повідомив про всі деталі майбутньої передачі ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також висловив вимогу про необхідність передачі неправомірної вигоди окремо кожному з учасників, що будуть задіяні до вказаної незаконної діяльності.

У той же день близько 14:00 год. з метою підтвердження справжності злочинних намірів ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 зустрілись із ОСОБА_4 у кафе «Фієста» по АДРЕСА_1 .

У ході даної зустрічі ОСОБА_4 , діючи до заздалегідь узгодженого злочинного плану та відведеної йому ролі, підтвердив ОСОБА_8 свою згоду на участь у протиправній діяльності, пов`язаній з передачею у фактичне користування майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що наразі перебуває на балансі БУВРу, завіривши, що передаватиме майновий комплекс лише йому під виглядом проведення конкурсної процедури за участі залучення штучних (формальних) конкурентів, яку скасує у разі прийняті участі у ній реальних претендентів на майно. Також він підтвердив, що ним вже підготовані та надіслані необхідні листи для початку процедури передачі майнового комплексу з земельною ділянкою з державної у комунальну власність.

Надалі, у період часу з 28.05.2024 до 01.06.2024, ОСОБА_9 провів декілька телефонних розмов та зустрічей із ОСОБА_8 , у тому числі особистих біля будівлі БУВРу у АДРЕСА_3 , під час яких неодноразово висловлював умови передачі у фактичне користування ОСОБА_8 майнового комплексу разом із земельною ділянкою, а також зосередив його увагу на необхідності надання неправомірної вигоди окремо усім залученим ним службовим особам, наголошуючи, що кожен з них приймає і відповідає за власні рішення у процедурі передачі майна, що входять до сфери їх повноважень, зокрема:

- ОСОБА_9 має отримати неправомірну вигоду за ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою, а також передачу його до комунальної власності Старокозацької територіальної громади;

-голова Старокозацької сільської ради ОСОБА_4 через довірену йому особу ОСОБА_10 має отримати неправомірну вигоду за передачу в користування Старокозацькою сільською радою «Комплексу будівель та споруд № 3».

Продовжуючи протиправні дії, направлені на самостійне одержання неправомірної вигоди і сприяння в її одержанні іншими особами, ОСОБА_9 03.06.2024 о 12:02 год. зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що 04.06.2024 запланована зустріч з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , на якій вони планують додаткового обговорити питання передачі майна та оголосити остаточний розмір неправомірної винагороди для кожного з учасників.

Зранку 04.06.2024 ОСОБА_9 , діючи за заздалегідь узгодженим планом, керуючись корисливим мотивом, за телефоном призначив ОСОБА_8 зустріч у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у АДРЕСА_3 .

Цього ж дня ОСОБА_8 прибув до вказаного кафе о 15:06 год., де його вже очікували ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які діяли за узгодженим злочинним планом. Вказані особи визначили та оголосили ОСОБА_8 кінцевий порядок дій щодо передачі в користування бажаного майнового комплексу разом із земельною ділянкою, що перебуває на балансі БУВРу, який ними змінено в частині порядку передачі майна Старокозацькою сільською радою у користування, що на їх думку додатково гарантує результат передачі майна саме ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_4 підтвердив, що передаватиме від імені Старокозацької сільської ради лише частину майнового комплексу в оренду (приміщення, на які раніше складались технічні паспорти), що надаватиме можливість здійснення процедури передачі майна без необхідності проведення конкурсних процедур, тобто без зайвих ризиків участі реальних претендентів.

При цьому, ОСОБА_9 роз`яснив, що процедура відбуватиметься у декілька етапів за які ОСОБА_8 має наперед передати неправомірну вигоду, а саме за:

- ініціювання прийняття рішення про відмову від прав на майновий комплекс із земельною ділянкою БУВРом, які має вчинити ОСОБА_9 у відповідності до положень ст.ст. 3, 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»;

- передачу майнового комплексу у комунальну власність Старокозацької сільської ради з подальшим наданням ОСОБА_4 окремих приміщень майнового комплексу в оренду ОСОБА_8 , що також надає у подальшому право на оформлення землекористування без аукціону (земельних торгів).

Надалі, вийшовши із приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та продовжуючи розмову з ОСОБА_8 . ОСОБА_9 збільшив розміри неправомірної вигоди, яку має надати заявник.

Конспіруючи власні дії, він словами та конклюдентними діями (рухами) висунув вимогу про необхідність передачі наступного тижнянеправомірної вигоди у сумі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США особисто йому за вжиття ним службових повноважень, а також суму неправомірної вигоди у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США через нього і залученого ним посередника ОСОБА_10 для ОСОБА_4 за прийняття ним рішення з передачі окремих приміщень комплексу в оренду ФОП ОСОБА_8 .

Діючи на виконання вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 13.06.2024 о 13:13 год., ОСОБА_8 прибув у м. Білгород-Дністровський Одеської області де біля домоволодіння по АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_10 . У ході даної зустрічі ОСОБА_10 , з метою якнайшвидшого одержання неправомірної вигоди для ОСОБА_4 повторно запевнив заявника, що усі попередні домовленості щодо передачі «Комплексу будівель та споруд № 3» у користування ФОП ОСОБА_8 будуть виконані. Після цього ОСОБА_10 одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) дол. США для ОСОБА_4 за виконання вказаних вище дій.

Отже, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 одержав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі в сумі 20 000 дол. США, що за курсом встановленим Національним банком України на вказану дату склало 808 882 грн.

13.06.2024 року проведений санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти:

5 купюр по 1 долар США;

2 купюри по 10 долар США

2 купюри по 20 доларів США

100 купюр по 100 доларів США

1 купюра 5 євро;

5 купюр по 10 євро;

7 купюр по 20 євро ;

8 купюр по 50 євро;

1 купюра 100 євро;

70 купюр по 1000 гривень.

14.06.2024 року на підставі постанови слідчого вилучені документи були визнані речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

Крім того, в рамках означеного кримінального провадження, 13.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 КК України.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучене майно є предметом злочину та речовими доказами, які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим існує реальна загроза його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Слідчий вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, з огляду на те, що вилучені грошові кошти не належать підозрюваному ОСОБА_4 , а є власністю його доньки ОСОБА_11 , яка наразі проживає та працює закордоном, у підтвердження чого долучила довідку про отримані ОСОБА_11 доходи за місцем її працевлаштування.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

13.06.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів поданого клопотання, в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти, які можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 14.06.2024, а отже, таке майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 наразі підозрювається у вчиненні кримінального правопорушення із використанням наданого йому службового становища, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені за місцем його мешкання грошові кошти могли бути отримані внаслідок здійснення інкримінованої ОСОБА_4 кримінально-протиправної діяльності. В цьому розрізі, слідчий суддя не може залишити поза увагою, що інкримінований підозрюваному злочин носить корисливий характер та передбачав отримання останнім матеріальної вигоди за здійснення кримінально-караної діяльності.

При цьому, слідчий суддя критично оцінює доводи адвоката ОСОБА_5 щодо належності вилучених грошових коштів доньці підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_11 , оскільки самим захисником у судовому засіданні було повідомлено, що означена особа протягом тривалого часу проживає та працює закордоном. В цьому ж розрізі, слідчий суддя зауважує, що відповідно до протоколу обшуку від 13.06.2024 відсутні будь-які заперечення щодо належності вилучених грошових коштів третім особам.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації (п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, а також у випадку забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000557 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 368 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною права користування та розпорядження на майно, вилучене у ході проведення обшуку 13.06.2024 року,у ході проведення обшукуза місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-5 купюр по 1 долар США;

-2 купюри по 10 долар США;

-2 купюри по 20 доларів США;

-100 купюр по 100 доларів США;

-1 купюра 5 євро;

-5 купюр по 10 євро;

-7 купюр по 20 євро ;

-8 купюр по 50 євро;

-1 купюра 100 євро;

- 70 купюр по 1000 гривень.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена у встановленому законом порядку до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1