Справа №766/9336/24
н/п 1-кс/766/4540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000010 від 10.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області, в якому просить обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000010 від 10.05.2023, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи в порушення вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_7 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ) спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, рф та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), серед іншого, визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави:

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є рф.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і рф.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та рф уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року № 13/98- ВР та Федеральним Законом рф від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2, 3 зазначеного Договору рф зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та рф про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований рф 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території.

До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

22 лютого 2022 року президент рф направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил (далі ЗС) рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року президент рф публічно оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

Близько 5 години 24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин указаної території.

Указом Президента України № 341/2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

У подальшому Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2915 від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який наразі діє.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (далі тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Окупаційна адміністрація рф сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 42 Положення про закони і звичаї війни на суходолі IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, ратифікованої Україною 24.08.1991, територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

У період з 24.02.2022 по цей час більшу частину території Херсонської області захоплено військовослужбовцями зс рф і вона знаходиться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що визначено Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 зі змінами (наказ №280 від 30.11.2022).

Таким чином, з 24.02.2022 і по цей день дії РФ проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

З метою встановлення контролю на тимчасово окупованій території Херсонської області невстановлені особи з числа спецслужб, військових формувань російської федерації та окупаційної влади Херсонської області створили незаконний орган, так зване «министерство труда и социальной политики Херсонской области», що розташовувалось за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 13-А.

Окрім цього, з метою встановлення контролю на тимчасово окупованій території Херсонської області, Херсонського району невстановлені особи з числа спецслужб, військових формувань російської федерації та окупаційної влади Херсонської області створили незаконний орган, так зване «Управление труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области Херсонского района», яке розташовувалось, за адресою: АДРЕСА_1 та перебувало в прямому підпорядкувані «министерство труда и социальной политики Херсонской области».

Достовірно знаючи про розпочате широкомасштабне вторгнення держави-агресора на територію України, нанесення ракетно-бомбових ударів по військових та цивільних об`єктах України, а також введення на територію суверенної країни військ держави-агресора, достеменно знаючи про факт захоплення території Херсонської області збройними силами російської федерації, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною, будучи обізнаною про те, що Херсонська область є невід`ємною частиною України, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, підтримуючи агресію російської федерації проти України, добровільно погодилась та зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному державою-агресором на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше кінця липня 2022 року призначена окупаційною владою на посаду «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области Херсонского района», на якій виконувала наступні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції: організація та контроль роботи «управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области», у разі відсутності, «начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области», а також надання вказівок та наказів підпорядкованим їй особам із числа, так званих «специалистов отдела начислений управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области» та контроль за їх виконанням, підбір кадрів для роботи «управления», прийняття звітності про проведену роботу, що стосуються діяльності «управления», забезпечувала контроль ведення документації підпорядкованих їй осіб, «специалистов отдела начисления» та здійснювала службове листування відповідно до вимог нормативних документів рф та інше; виконання доручень і розпоряджень «министерства труда и социальной политики Херсонской области» та інших незаконних органів, створених окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування здобуті докази, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме:

- Протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого встановлені обставини добровільного зайняття, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівної посади окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Протоколом огляду проведений в приміщення Управління соціальної політики і труда Херсонської області, розташованого за адресою: Херсонська область, Херсонського району, смт. Білозерка, вул. Свободи, 86, в ході якого вилучено документацію окупаційної влади, яка підтверджує факт зайняття посади «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области» - ОСОБА_6 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого встановлені обставини добровільного зайняття, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівної посади окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 , як «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого встановлені обставини добровільного зайняття, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівної посади окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 , як «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого встановлені обставини добровільного зайняття, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівної посади окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 , як «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого встановлені обставини добровільного зайняття, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівної посади окупаційного органу виконавчої влади держави-агресора - «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- Пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 , в ході якого остання впізнала ОСОБА_6 , як «заместителя начальника управления труда и социальной политики Белозерского муниципального округа Херсонской области»;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

07.06.2024, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Хмельницької області, м. Старокостянтинів, українки, зареєстрованої та останнє відоме місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити останньої письмове повідомлення про підозру від 07.06.2024 у день його складання, таке повідомлення, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки та повістки про виклик, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

07.06.2024 на офіційному сайті «Офіс Генерального прокурора України» та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 , на 11.06.2024, 12.06.2024, 13.06.2024, а також повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 07.06.2024.

Крім того, у той же день повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні право та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на зазначені вище дати відправлено послугами АТ «Укрпошта» за останнім відомим місцем проживання та місцем реєстрації станом на листопад 2022 року ОСОБА_6 тобто за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення за який, законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, що, відповідно до положень ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину та з конфіскацією майна або без такої відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 51 КК України, відноситься до додаткового виду покарання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 48 КПК України слідчий обов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо відповідно до вимог статті 52 КПК України участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

07.06.2024 слідчим підозрюваній ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області захисника за призначенням адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 05 березня 2002 року № 189).

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_6 у призначене місце та час не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Постановою слідчого від 14.06.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам СКП Відділення поліції № 1 Херсонського РУП в Херсонській області.

В матеріалах провадження наявні підтверджуючі матеріали перебування підозрюваної на момент вчинення описаного вище злочину та до листопада 2022 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) на території Херсонської області, м. Херсон.

За наявною інформацією ОСОБА_6 після 11.11.2022 за місцем роботи та проживання не перебуває та на даний час перебуває на тимчасово окупованій ЗС РФ частині території України, а саме АДРЕСА_3 , звідки може безперешкодно потрапити за межі України до території держави-агресора. Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України з високим рівнем вірогідності буде продовжувати переховуватися від слідства та суду, фактично вже переховується з метою уникнення кримінальної відповідальності та його фактичне місцезнаходження на даний час невідоме.

Наразі місце знаходження підозрюваної ОСОБА_6 , відповідно до оперативної інформації, є тимчасово окупована територія України, а саме Запорізька область, Василівський район, яка перебуває під контролем військ РФ. ОСОБА_6 може безперешкодно покинути вказану територію, у тому числі у заборонений українським законодавством спосіб перетину Державного кордону України у напрямку території держави-агресора.

Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин на тимчасово окупованій території України.

Крім того, в діях ОСОБА_6 наявний ризик, передбачений п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, додаткових пояснень до клопотання не мав.

Захисник при розгляді клопотання просила відмовити у його задоволенні вважаючи його передчасним та у зв`язку з процесуальним порушенням повідомлення підозрюваної особи, наполягала не застосовувати запобіжного заходу відносно підозрюваної.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

07.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України;

07.06.2024 повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 11.06.2024, 12.06.2024, 13.06.2024 опубліковані в газеті КМУ «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 . У зазначені дати, будучи викликаною для допиту в якості підозрюваної та вручення їй підозри, ОСОБА_6 не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила.

07.06.2024 через відділ поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за останнім відомим місцем проживання та місцем реєстрації станом на листопад 2022 року ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , направлено рекомендовані листи для доставки документів.

07.06.2024 слідчим підозрюваній ОСОБА_6 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області призначено захисника адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 05 березня 2002 року № 189).

14.06.2024 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам СКП Відділення поліції № 1 Херсонського РУП в Херсонській області.

В матеріалах провадження наявні підтверджуючі матеріали перебування підозрюваної на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення (злочину) та до листопада 2022 року на території Херсонської області, м. Херсон.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаних кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, вибула на територію громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, на теперішній час досі переховується від органу досудового розслідування, що підтверджується відповіддю на виконання доручення слідчого - т.в.о. начальника СКП Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області № 6293/36.3/03-2024 від 14.06.2024 року, зі змісту якого вбачається, що за наявними оперативними даними на даний час ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території м. Василівка, Василівського району, Запорізької області, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000010 від 10.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України, щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через сорок вісім годин з моменту затримання підозрюваного доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1