Провадження №1-кп/447/136/24
Справа №447/434/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мстислав Могильовської області республіки Білорусь, громадянина Білорусії, неодруженого, із незакінченою середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.07.2023 справа (№3/443/457/23), яка набрала законної сили 21.08.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, згідно якої ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на п`ять років.

Окрім того, ОСОБА_3 постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 24.07.2023 справа (№447/1379/23), яка набрала законної сили 04.08.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно якої ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Окрім того, ОСОБА_3 постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 06.09.2023 справа (№447/1762/23), яка набрала законної сили 19.09.2023, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, згідно якої ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, які набрали законної сили та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч законним рішенням суддів, ігноруючи вимоги суду продовжив керування транспортними засобами.

Так, ОСОБА_3 02.01.2024 близько 21:20 год., керуючи скутером марки «Хонда», який являється транспортним засобом, що приводиться в рух за допомогою двигуна, без державних номерних знаків та без захисного мотошолому, рухався по АДРЕСА_3 , порушив вимоги 2.3 г) та 2.9 в) Правил дорожнього руху України, в результаті чого зупинений поліцейськими СРПП ВПД № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, за що відповідно на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Тим самим, ОСОБА_3 , маючи реальну можливість виконати постанови суддів, умисно їх не виконав.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, однак від дачі пояснень відмовився. У вчиненому щиро розкаявся просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом дізнання кримінальних правопорушеннях та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимога про судимість обвинуваченого, копія свідоцтва про народження обвинуваченого, копія свідоцтва про здобуття базової мередньої освіти та додатку до нього, копія довідки Жидачівської селищної ради Жидачівського району Львівської області № 2196 від 20.11.2019, копія довідки державного професійно-технічного навчального закладу "Новороздільський професійний ліцей" №189 від 03.11.2021, довідки, видані КНП "Новороздільська міська лікарня" від 03.01.2024, згідно яких ОСОБА_3 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; характеристика з місця проживання обвинуваченого, видана виконавчим комітетом Новороздільськоїміської ради, згідно якої такий характеризується позитивно, громадського порядку не порушує; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.01.2024.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив злочин, обставини вчинення такого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину повторно середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Потерпілих у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним увчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі, а саме: DVD-R диск із відеозаписом з камери реєстратора службового автомобіля та нагрудних "BODI-камер" працівників СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1