ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/236/24
Провадження по справі № 1-кп/514/97/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 21.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. хутор Горцаєвка Брянської області Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому продовжено відповідно до змін зазначеного Указу від 14.03.2022 № 133/2022, 18.04.2022 № 259/2022, 17.05.2022 №341/2022, 12.08.2022 № 573/2022, 07.11.2022 №757/2022.

В невстановлений в ході досудового розслідування період часу, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон, який під`єднаний до мережі Інтернет, встановила додаток «Одноклассники» та авторизувалась у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_6 (Иоргова)».

На підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017 заблоковано доступ до соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники». Блокування продовжено відповідно до Указу Президента України від «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року "Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» № 184/2020 від 14.05.2020 ще натри роки.

19.07.2022, 16.09.2022, 23.10.2022 ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон, який під`єднаний до мережі Інтернет, з використанням додатку «Одноклассники» з VPN сервісом, який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах, здійснила вхід до загальнодоступної соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники».

За зазначених обставин, ОСОБА_4 будучи громадянкою України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, діючи умисно в умовах воєнного стану, в умовах військової агресії Російської Федерації проти України, з мотивів створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації, щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, здійснила поширення матеріалів у заблокованій в Україні загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», які містять публічні заклики до підтримки рішень та дій держави агресора - російської федерації публічні заклики до підтримки дій держави-агресора з якими могла ознайомитися зазначених обставин, ОСОБА_4 , на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної нею Інтернет-сторінки (аккаунта) « ОСОБА_6 (Иоргова)» у заблокованій в Україні соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», керуючись протиправним умислом, за допомогою відмітки «класс» поширила публікації щодо публічної підтримки рішень та дій держави агресора, збройних формувань та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, шляхом поширення наступних публікацій:

- 19.07.2022-репост-відео з аккаунту користувача « ОСОБА_7 » щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, і регулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а саме про нібито небажання українців воювати за Україну та приписом (назвою) «Украинский призывник не выдержал. Меня отправляють убивать ребят на Донбассе»;

- 16.09.2022-репост-публікація з аккаунту користувача « ОСОБА_8 » щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, і регулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, на якій зображено російського військовослужбовця та текстом « ОСОБА_9 же хочется обнять всех матерей которые поспитали таких святых воинов и поклониться им до земли… 16 августа 2022 года в ходе специальной военной операции на Украине героически погиб уроженец Тамбовской области, из Новомичуринска, Денисов АНТОН. Колонна, в составе которой Антон следовал, попала под. обстрел артиллерии. Антон вытащил раненного товарища из машины, понес в укрытие и получил несколько смертельних осколочних ранений в спину. Воину Антонию 25 июля 2022 году исполнилось 29 лет. Мама Антона, прихожанка нашого Храма, раба Божия Людмила. Уже поздно вечером 16 августа, Людмила мне сообщила известие о своем любимом сыне. Воин Антоний как и его братья по оружию, кто то нас на земле защищает, а кто то в сонме Сил Небесных нас хранит!»;

- 23.10.2022 - репост-відео з акаунту користувача « ОСОБА_8 » щодо глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань російської федерації, і регулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, та представників підконтрольних російської федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, а саме щодо висловлювання пошани бойовику «ДНР» та приписом на початку ролику «Герой ДНР ОСОБА_10 (Гиви) 19.07.1980 8.02.2017».

14.02.2024 між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_4 , з іншого боку, із додержанням вимог ст. 52 КПК України у присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

У відповідності до вимог ст.75КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і за згодою пропонують суду встановити іспитовий строк. Узгоджено також про спеціальну конфіскацію мобільного телефону.

Розглядаючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуальногокодексу України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 Кримінального процесуальногокодексу України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила Кримінального процесуальногокодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 Кримінального кодексуУкраїни визнала повністю, щиро розкаялась. Також зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, визначені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої про повне розуміння нею процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з таких підстав.

Частиною 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України,у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуальногокодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуальногокодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченій ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, яке, враховуючи положення ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до нетяжких злочинів.

При призначенні узгодженого сторонами покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає повне визнання вини, щире каяття у ході досудового розслідування, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Статтею 65 Кримінального кодексу України визначено, що у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Згідно з укладеною угодою, судом враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, дані які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її вік, повне визнання вини і щире каяття у ході досудового розслідування, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність збитків та потерпілих у кримінальному провадженні, судом також враховано, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонер.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 Кримінального кодексуУкраїни особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Узгоджена між сторонами міра покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75 Кримінального кодексу України, та узгодженням також спеціальної конфіскації мобільного телефону, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором та обвинуваченою (на момент укладення угоди підозрюваною) і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України. Укладена угода між прокурором та обвинуваченою (на момент укладення угоди підозрюваною) за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, мобільний телефон марки «LEAGOO» модель «Т591М1ZM89192347», який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Керуючись ст.ст. 314, 394, 468, 473-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 0000116, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2023, укладену 14 лютого 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою (на момент укладення угоди підозрюваною) ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468,469,472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за частиною 2 статті 436-2 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 10.04.2024 року.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 24.02.2023 справа № 497/383/23 (провадження №1-кс/497/168/23) - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави мобільний телефон марки «LEAGOO», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , який упаковано у сейф пакет №1419861, та зберігається в камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1