Справа № 761/9135/24
Провадження № 1-кс/761/6321/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про відмову у визнанні потерпілим,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зі скаргою на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві), ОСОБА_5 від 08.02.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 620 231 001 200 009 70 від 04.12.2023 за ч. 2 ст. 372 КК України.

Вказане рішення заявник вважав незаконним, наполягав на тому, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдана моральна, фізична та майнова шкода, внаслідок зловживання службовим становищем детективами Бюро економічної безпеки України, що потягло за собою притягнення завідомо невинуватого до кримінальної відповідальності у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення.

Зазначена обставина відповідно до ст. 55 КПК України, на думку адвоката ОСОБА_3 , є підставою для визнання ОСОБА_4 потерпілим.

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою у розгляді скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до матеріалів скарги, досудове розслідування кримінального провадження № 620 231 001 200 009 70 від 04.12.2023 здійснюється на підставі заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення працівниками Бюро економічної безпеки України, які відповідно до тверджень заявника, притягнули завідомо невинуватого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та сфальсифікували відповідні докази.

ОСОБА_4 звернувся до органу досудового розслідування із заявою від 01.02.2024 про визнання його потерпілим, оскільки вважав, що неправомірними діями працівників Бюро економічної безпеки України йому заподіяно моральної, фізичної та майнової шкоди.

Постановою від 08.02.2024 слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_5 відмовив у задоволенні вказаного вище клопотання через відсутність доказів спричинення ОСОБА_4 такої шкоди.

Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини порушено або вони порушуються; чи створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, у ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні визнається фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної та майнової шкоди.

Наявність заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди має бути встановлена безпосередньо на день звернення зацікавленої особи до слідчого або прокурора з відповідною заявою.

З наведеного витікає, що особа, яка вважає, що внаслідок неправомірних дій їй завдана моральна шкода, має навести, у чому саме полягає така шкода та якими неправомірними діями її заподіяно.

ОСОБА_4 посилається на протиправну (з його точки зору) поведінку працівників Бюро економічної безпеки України внаслідок притягнення його (завідомо невинуватого) до кримінальної відповідальності та фальсифікацію відповідних доказів.

У той же час, помилково ототожнюючи процесуальні функції слідчого судді та слідчого, заявник - адвокат ОСОБА_3 звернувся саме до слідчого судді з відповідним описом спричинення ОСОБА_4 заподіяної шкоди та на підтвердження цього долучив до судової справи відповідні документи.

Крім того, у поданій скарзі заявник серед іншого просив зобов`язати уповноваженого слідчого залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження як потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу, що рішення за результатами розгляду заяви про визнання особи потерпілим приймає слідчий, який з огляду на власну процесуальну самостійність, наявність відповідних повноважень та достатніх відомостей, зобов`язаний обґрунтувати та мотивувати рішення, яке може бути предметом подальшого судового контролю слідчого судді.

Поряд із цим, доводи заявника про те, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою не знаходять свого підтвердження, оскільки звертаючись до слідчого із заявою про визнання потерпілим, ОСОБА_4 не надав доказів на підтвердження спричинення йому будь-якої шкоди внаслідок кримінально-протиправних дій.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що про завдання ОСОБА_4 шкоди у будь-якій формі внаслідок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 720 220 005 000 000 06 від 07.09.2022, у якому останньому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 372 КК, та яке станом на день розгляду скарги триває, може свідчити або прийняття прокурором під час досудового розслідування процесуального рішення, передбаченого п. 1, 2, 3, 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК, або постановлення відносно ОСОБА_4 виправдувального вироку, який набрав законної сили.

Отже, слідчий суддя вважає, що рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим ґрунтується на фактичних обставинах.

Виходячи з сукупності встановлених обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 303, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 08.02.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 620 231 001 200 009 70 від 04.12.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1