Справа № 504/1493/24
Номер провадження 1-кп/504/557/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000104 від 22.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Бахмутського району Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого як ВПО та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 близько 21.00 години більш точний час судом не встановлений, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у приміщенні для відпочинку працівників ФОП « ОСОБА_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виникла сварка.

У ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, зжавши кисті обох рук в кулаки стрімко наніс більше 5 хаотичних ударів в область голови та тулубу ОСОБА_4 , які призвели до закритих переломів 8,9 лівих ребер та згідно п.2.2.2. і п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , за якою ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, щиро розкаявся та примирився з потерпілим.

Згідно з даною угодою обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпілий ОСОБА_4 претензій майнового та морального характеру до підозрюваного не має. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.

Угода про визнання винуватості підписна учасниками кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, надав показання, що відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся. Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому засіданні з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та потерпілий у підготовчому судовому засіданні підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, судом встановлено, наступне.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, виду та розміру.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненому ОСОБА_5 діянню.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання за ч. 1 ст. 122 КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, що також передбачено угодою про визнання винуватості, у відповідності до ст.75 КК України у мінімальних межах, з покладенням на останнього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Клопотань про застосування запобіжного заходу суду не надходило.

Речові докази у провадженні не зібрані.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000104 від 22.02.2024, за ч. 1 ст. 122 КК України, що укладена між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому та потерпілому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про примирення як в частині невиконання засудженим покарання, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1