УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 /справа № 757/24902/23-к/ в рамках кримінального провадження №0000287 від 30.03.2023,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 /справа № 757/24902/23-к/ в рамках кримінального провадження №0000287 від 30.03.2023.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти у розмірі 18 100 доларів США. При цьому, ОСОБА_3 вважає, що арешт слідчим суддею накладено необґрунтовано, оскільки зазначені грошові кошти отримані нею внаслідок продажу власної квартири, а вона не має жодного відношення до кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт її майна порушує право власності, а відтак вказаний захід забезпечення кримінального провадження, який був застосований слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023, слід скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому. Крім того зазначила, що наразі ані її чоловік ОСОБА_5 , ані вона не працевлаштовані, при цьому мають на утриманні неповнолітню дитину, потребують засобів для існування, а зазначені грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000287 від 30.03.2023, у зв`язку з чим просила скасувати арешт грошових коштів, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000287 від 30.03.2023, заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 та скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023, обґрунтовуючи свої доводи тим, що наразі у кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі /розшукові/ дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі триває судова експертиза, та таким чином, на даний час потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала. Крім цього, прокурор зазначив, що арешт слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва накладено обґрунтовано, про що свідчить, в тому числі ухвала Київського апеляційного суду від 19.09.2023 за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 . Також вказав, що сума грошових коштів, яка документально підтверджена ОСОБА_3 , набагато менша ніж сума вилучених грошових коштів. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_3 неодноразово зверталася до слідчих суддів Печерського та Шевченківського районних судів м. Києва з аналогічними клопотаннями, за наслідками яких також було відмолено у їх задоволенні.

Заслухавши доводи ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів відділу Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000287 від 30.03.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 18 100 доларів США та мобільний телефон марки Samsung, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Метою накладення арешту була наявність обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, щодо забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Так, з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту, слідчий суддя виходив з фактичних обставин кримінального провадження, а також того, що майно має ознаки речових доказів.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що вказана ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 була предметом судового розгляду в суді апеляційної інстанції, за наслідками якої її залишено без змін.

В той же час, з урахуванням доводів прокурора про те, що наразі у кримінальному провадженні № 0000287 від 30.03.2023 триває судова експертиза, слідчим суддею на момент розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати.

Крім того, з урахуванням правової кваліфікації кримінального провадження, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування, слідчим суддею встановлено, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним для завдань, обставин кримінального провадження, що вимагає вжиття такого методу державного регулювання як арешт майна.

Крім цього, слідчим суддею враховано, що відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2023 /справа №757/24902/23-к/, в рамках кримінального провадження №0000287 від 30.03.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя