Справа № 401/1838/24
Провадження № 1-кс/401/544/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання прокурора Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 24 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні підрозділу дізнання відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000127 від 24 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

24 червня 2024 року до чергової частини ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення за зверненням інспектора СРПП ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ОСОБА_5 , який здійснював чергування в складі наряду СРПП, з повідомленням про те, що в ході патрулювання території АДРЕСА_1 було зупинено транспортний засіб "Фольсваген ЛР35", державний номерний знак НОМЕР_2 та в ході перевірки документів у ОСОБА_4 , який керував вище вказаним автомобілем виявлено посвідчення водія, яке має ознаки підробки.

24 червня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 вилучено та поміщено до спеціалізованого пакету «Національна поліція України» № PSP 1196098.

24 червня 2024 року вилучений бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Прокурор зазначає, що вищевказане тимчасово вилучене майно використовувалося для вчинення кримінального правопорушення, і згідно пункту 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вказане майно слід розцінювати як предмет вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Внаслідок наведених обставин, а саме того, що вилучений бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, з метою забезпечення зберігання вказаного майна та проведення судової-технічної експертизи документів, прокурор зазначає про необхідність у накладенні арешту на нього, із забороною на його використання, розпорядження, оскільки це може призвести до зникнення, втрати, пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених підстав.

Власник майна, щодо накладення арешту на яке вирішується питання до суду не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування 25 червня 2024 року розпочате кримінальне провадження № 0000127 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. (а.с. 4-5)

Згідно рапорту 24 червня 2024 року о 07 год. 50 хв. до чергової частини ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 червня 2024 року у вказаний час до них по телефону звернувся інспектор СРПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 з повідомленням про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , потрібна слідчо-оперативна група у зв`язку з тим, що у водія ОСОБА_4 вилучили підробне посвідчення водія, який їхав на транспортному засобі "Фольсваген ЛР35", державний номерний знак НОМЕР_2 . Виїздом на місце події було вилучено посвідчення водія з ознаками підробки у водія ОСОБА_4 , який не затримувався в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 6)

Згідно копії протоколу огляду місця події від 24 червня 2024 року місцем огляду є узбіччя проїзної частини навпроти будинку АДРЕСА_1 , де знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 повідомив, що на вищевказаній ділянці дороги він був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху та в ході складання відповідних документів було встановлено, що водійське посвідчення НОМЕР_1 має ознаки підроблення. ОСОБА_4 повідомив, що дане водійське посвідчення він купив в інтернет мережі «Телеграм» в березні 2024 року за грошові кошти в сумі 10000 грн. 00 коп. та в подальшому користувався водійським посвідченням. Вказане водійське посвідчення під час огляду вилучено працівниками поліції. (а.с. 7-9)

Згідно постанови дізнавача СД ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 24 червня 2024 року про визнання речового доказу та приєднання його до матеріалів кримінального провадження бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження. Вказаний речовий доказ передано до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ( м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с. 10-11)

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В силу вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказане водійське посвідчення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні, та має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, про що зазначено у клопотанні прокурора.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на обставини кримінального провадження, положення ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчим суддею враховується, що ненакладення арешту може призвести до зникнення, знищення, перетворення або відчуження майна, а метою арешту є забезпечення кримінального провадження.

З положень ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна може полягати у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування таким майном.

Враховуючи викладене, а також те, що вилучений бланк водійського посвідчення є предметом вчинення кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом, його визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, а також те, що незастосування заборони розпорядження майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у кримінальному провадженні не проведено всі слідчі дії, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 309, 310, 369 - 372, 392, 393, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене згідно протоколу огляду місця події від 15 лютого 2024 року майно, а саме бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала суду виконується негайно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

27.06.2024