Справа № 761/5243/24
Провадження №1-кп/761/2794/2024
В И Р О К

Іменем України

26 лютого 2024 року, Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2024, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Селища Березнівського району Рівненської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2051 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдиві відомості, в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва за наступних обставин.

Згідно зі ст. 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Положеннями ст. 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до положень ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Положеннями ст. 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

Вимогами ст. 89 Господарського кодексу України передбачено, що управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно з вимогами ст. 81 Цивільного Кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу.

Положеннями ст. 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно зі ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ст. 14 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно зі ст. 17 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію створення юридичної особи; примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, рішення відповідного державного органу про створення юридичної особи; установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа.

Відповідно до ст. 17 ч. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі подання документів, крім випадку, коли відомості про повноваження цього представника містяться в Єдиному державному реєстрі, представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що суб`єкти державної реєстрації за порушення законодавства у сфері державної реєстрації несуть відповідальність у порядку, встановленому законом. Засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону. Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом. Заявник несе відповідальність за відповідність копій документів в електронній формі оригіналам таких документів у паперовій формі.

Так, у невстановлених осіб в травні 2021 року на території міста Києва виник злочинний умисел на внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, з метою отримання незаконного доходу.

Для реалізації свого злочинного умислу невстановлені особи залучили ОСОБА_3 , який був згоден на цей злочинний план з метою отримання незаконного доходу.

Усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій, діючи у порушення вимог вищенаведених нормативних актів, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Шевченківського району м. Києва у невстановлений час, але не пізніше травня 2021 року, з корисливих мотивів погодився на таку пропозицію, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеними особами і до початку кримінального правопорушення домовився про спільне його вчинення.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на пособництво у внесенні у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей та у поданні їх державному реєстратору, у невстановлений досудовим розслідуванням час, приблизно у травні 2021 року, перебуваючи в невстановленому місці на території с. Круглик Києво-Святошинського р-н., Київської обл., ОСОБА_3 зустрівся з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, які запропонували останньому стати засновником та директором підприємства, а саме: товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТД ЮНІКС» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - код ЄДРПОУ) - 44253778) без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного Товариства.

Отримавши зазначену пропозицію, ОСОБА_3 на неї погодився, усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих йому невстановленими досудовим розслідуванням особами, розуміючи, що стає засновником та директором ТОВ «ТД ЮНІКС» (), усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків службової особи та засновника підприємства, а також підприємницької діяльності у цілому, не маючи наміру здійснювати таку діяльність від імені товариства.

ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше травня 2021 року надав невстановленим особам копію свого паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , номер запису 536, який виданий органом № 5612 від 02.01.2020, РНОКПП НОМЕР_2 , які на підставі цих документів у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час виготовили реєстраційні документи підприємства ТОВ «ТД ЮНІКС», в яких ОСОБА_3 був зазначений як учасник та директор вказаного товариства.

Після виконання цих дій у травні 2021 року за невстановлених обставин, невстановленими особами, які діяли за попередньою згодою з ОСОБА_3 виготовлено установчі та реєстраційні документи ТОВ «ТД ЮНІКС», які містили заздалегідь обумовлені з ОСОБА_3 завідомо неправдиві відомості та які були надані приватному нотаріусу ОСОБА_7 для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та які ним в подальшому були направлені до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

Під час вищезазначеної зустрічі ОСОБА_3 у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше травня 2021 року підписав наступні документи, які були використані при державній реєстрації ТОВ «ТД ЮНІКС»: акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «ТД ЮНІКС» від 21.05.2021, який містив завідомо неправдиві відомості про входження ОСОБА_3 до складу учасників ТОВ «ТД ЮНІКС», передачу ОСОБА_3 статутного капіталу ТОВ «ТД ЮНІКС» у розмірі 100,00 грн., що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «ТД ЮНІКС»; заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) (з 01 червня 2020 року) про юридичну особу ТОВ «ТД ЮНІКС» від 21.05.2021, яка містила завідомо неправдиві відомості про місцезнаходження юридичної особи - м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 11-б, розмір статутного (складеного) капіталу у розмірі 46924,00 грн., відсоток частки статутного капіталу в юридичній особі або відсоток права голосу в юридичній особі - 100 %, види економічної діяльності підприємства; рішення № 21/05/2021-01 одноосібного учасника ТОВ «ТД ЮНІКС» від 21.05.2021, яке містило завідомо неправдиві відомості про нове місцезнаходження ТОВ «ТД ЮНІКС» - м. Київ, вул. Маршала Рибалка, 11б, збільшення розміру статутного капіталу на 46824,00 грн., відсоток частки статутного капіталу в юридичній особі або відсоток права голосу в юридичній особі - 100 %, види економічної діяльності підприємства.

Відповідно до підписаних документів ОСОБА_3 став єдиним учасником ТОВ «ТД ЮНІКС» та з 25.05.2021 призначений директором підприємства.

На час підписання установчих, реєстраційних документів підприємства, ОСОБА_3 розумів, що він вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації ТОВ «ТД ЮНІКС», оскільки ОСОБА_3 та невстановлені особи, діючи за попередньою змовою домовились, що учасником та директором вищевказаного підприємства ОСОБА_3 є формально та до діяльності ТОВ «ТД ЮНІКС» в подальшому він не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням вказаного вище підприємства будуть займатись інші особи.

Того ж дня, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше травня 2021 року після підписання вказаних вище документів ОСОБА_3 за грошову винагороду передав їх невстановленим особам.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця та використовуючи підписані раніше ОСОБА_3 реєстраційні документи ТОВ «ТД ЮНІКС», невстановлені особи отримали можливість подати зазначені документи до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, тим самим здійснили внесення змін до реєстраційних даних суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ТОВ «ТД ЮНІКС» з приводу придбання ОСОБА_3 зазначеного товариства, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено записи під № 000096094 від 25.05.2021 та № 000096094 від 26.05.2021.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії з придбання частки у статутному капіталі у розмірі 100% підприємства ТОВ «ТД ЮНІКС», які запропоновані йому невстановленими особами, фактично досягнув своєї злочинної мети, яка полягала у внесенні неправдивих відомостей до документів, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації, за попередньою змовою з невстановленими особами.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 передбачена ч. 2 ст. 2051 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

08.02.2024 між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості в межах кримінального провадження №0000001 від 25.01.2024.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального правопорушення обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 2051 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 2051 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наполягали на затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вважали за можливим ухвалити вирок, яким затвердити угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2051 КК України, та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 просили суд затвердити угоди про визнання винуватості, обвинувачений зазначив, що йому зрозуміло наслідки її затвердження, його позиція є добровільною, він щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та угоди про визнання винуватості, суд дійшов до наступних висновків.

Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно з положеннями ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 2051 КК України є не тяжким злочином.

У даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 2051 КК України за вчинення зазначеного кримінального правопорушення передбачено покарання у вигляді штрафу від восьми тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 сторони погодились, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2051 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно з угодою визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Підстав, для прийняття рішення про відмову у затвердженні угод про визнання винуватості, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 08.02.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 .

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб, і його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 2051 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.02.2023, яка укладена у кримінальному провадженні за № 0000001 від 25.01.2024, між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 2051 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 2 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом основного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1