Провадження №: 1-в/755/150/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" лютого 2024 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ст. 80 КК України, установив :

Начальник Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане клопотання (подання) про звільнення, від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ст. 80 КК України.

Подання вмотивовано тим, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва, від 27 серпня 2020 року ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Вирок набрав законної сили 29 вересня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відділ з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

При цьому, строк виконання вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року, який набрав законної сили, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, сплинув.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , не заперечувала щодо задоволення подання та звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року, у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, у зв`язку з закінченням строків давності його виконання.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про день та час судового засідання, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Разом з тим, враховуючи положення ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд у їх відсутність.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан, який триває по цей час.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до статті 10 Закону у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження судів.

Згідно статті 122 Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Частинами 3, 4 ст. 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання. За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 , від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання начальника Дніпровського РВ філії Державної установи "Центр пробації" в м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26, ст. 152 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.08.2020 у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, у зв`язку із закінченням строків давності його виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я ОСОБА_1