Справа № 191/2946/22
Провадження № 1-кп/191/219/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №90000341 від 14 червня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше не судимого,

за участю - прокурора ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував неподалік приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебувала ОСОБА_6 . В ході раптової сварки з ОСОБА_6 у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний, протиправний умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи в тому ж місці та в зазначений вище час, усвідомлюючи можливості настання наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись в положенні обличчям до обличчя, своєю правою рукою стисненою в кулак наніс один удар в область нижньої щелепи справа потерпілої ОСОБА_6 . В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому тіла нижньої щелепи справа зі зміщенням відламків, яке за своїм характером, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше ніж 21 доба).

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, 23.08.2023 року, приблизно о 22 годині 25 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_3 , (надалі по тексту - ОСОБА_3 ), який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік автобусної зупинки, під час конфлікту із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти за зауваження, яке йому було зроблено через з`ясування відносин із дівчиною, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (надалі по тексту - ОСОБА_8 ).

У подальшому, 23.08.2023 року приблизно о 22 годині 35 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , реалізуючи свій зазначений вище злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи на вищевказаній вулиці підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який стояв поблизу нього на узбіччі та перебуваючи майже впритул до ОСОБА_8 , наніс останньому один удар лівою рукою стисненою в кулак в область підборіддя, від чого потерпілий впав додолу.

В результаті своїх умисних злочинних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_8 , тілесні ушкодження обличчя у вигляді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, строком понад три тижні (більш ніж 21 доба).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_3 свою провину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини скоєних ним злочинів. В судовому засіданні пояснив, що 18 травня 2022 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин він знаходився неподалік приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , біля якого у нього з потерпілою ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого він вдарив її в обличчя один раз кулаком.

Також пояснив, що 23 серпня 2023 року приблизно о 22 годині 25 хвилин він знаходився неподалік автобусної зупинки, де сварився зі своєю дівчиною, до них підійшов ОСОБА_8 та зробив йому зауваження, на що останній розізлився та вдарив потерпілого один раз по обличчю. У вчиненому розкаюється. Цивільний позов визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, про розгляд справи без його участі. Покарання ОСОБА_3 просить призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що весною 2022 року він разом із друзями, серед яких був ОСОБА_3 гуляли біля Ліцею №4 та побачили двох дівчат, які сиділи на сходах біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та підійшли до них познайомитися. Далі між ними та ОСОБА_3 виник конфлікт, внаслідок якого він вдарив одну з них кулаком правої руки по обличчю.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засідання повідомила, що у травні 2022 року вона разом із своїми друзями, в тому числі зі ОСОБА_3 гуляли неподалік квіткового магазину та магазину білизни, на сходах якого сиділи 2 дівчини та покликали нас до себе, щоб познайомитися. Далі між ОСОБА_3 та дівчатами: ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в результаті якого він штовхнув ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 завдав удар кулаком по обличчю, куди саме вона не бачила.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що весною 2022 року у вечірній час вона разом із своєю подругою ОСОБА_6 сиділи на сходах поблизу приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , до них підійшла компанія в якій був ОСОБА_3 . В низ з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт із ОСОБА_3 , в результаті якого він штовхнув ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 вдарив кулаком по обличчю.

Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , її син перебуває на обліку у лікаря психіатра, так як кілька років тому попав в аварію та в нього була травма голови. Весною 2022 року, її син разом зі своєю дівчиною гуляли на вулиці, потім прийшли додому і розповіли, що одна дівчина ображала нецензурною лайкою ОСОБА_3 чим спровокувала останнього і він її вдарив. ОСОБА_12 була обурена, що її син вдарив жінку та підтвердила, що він дійсно може вести себе агресивно та когось вдарити, якщо його спровокувати. Зазначила, що її син кається у скоєному.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

По факту спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 31.05.2022 року, згідно якого 18.05.2022 року приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік ліцею №4 в м. Синельникове спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т.2 а.с.9-11);

-висновком експерта № 144 від 10.08.2022 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 встановлено «відкритий перелом тіла нижньої щелепи справа зі зміщенням відламків», за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 доба) (т.2 а.с.24-25);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2022 року та фототаблиці до нього, за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого вона зазначила обставини події, яка сталася 18.05.2022 року(т.2 а.с.39-40);

-висновком експерта № 182 (додатковим до «Висновку експерта №144» від 10.08.2022 року», згідно якого характер та локалізація тілесних ушкоджень нижньої щелепи на тілі ОСОБА_6 , не суперечать механізму спричинення, викладеному у представленому протоколі проведення слідчого експерименту від 25.08.2022 року за участі самої потерпілої ОСОБА_6 (т.2 а.с.42-43);

-висновком судово-психіатричного експерта №449 від 13.10.2022 року, згідно якої ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характерові не потребує ( т.2 а.с.64-66).

По факту спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та інші події від 23.08.2023 року, згідно якого 23.08.2023 року о 21 год. 50 хв., в АДРЕСА_3 почувши шум підійшов до знайомого ОСОБА_3 , 2003 р.н. дізнатись що трапилось, на що останній без вдарив його по обличчю рукою один раз, чим завдав ОСОБА_8 фізичного болю (т.4 а.с.9);

-протоколом огляду місця події від 16.10.2024 року та фототаблицею до нього, згідно якого об`єктом огляду є ділянка АДРЕСА_4 , яка має координати - 48.3259760,35.5129754. На вказаній ділянці є узбіччя, дорога, яка виходить до автобусної зупинки та прилавоку, який не працює. (т.4 а.с.31-32);

-висновком експерта № 466 від 19.10.2023 року, згідно якого в потерпілого ОСОБА_8 всі вищезазначені тілесні ушкодження, обличчя у вигляді «відкритого двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням уламків», відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більш ніж 21 доба) (т.4 а.с.34-35);

-протокол проведення слідчого експерименту від 06.11.2023 року та фототаблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він зазначив обставини події, яка сталася 23.08.2023 року(т.2 а.с.36-38);

-висновком експерта № 485 (додатковим до «Висновку експерта №466» від 19.10.2023 року», згідно якого характер та локалізація тілесних ушкоджень, встановлених у потерпілого ОСОБА_8 за даними представленої медичної документації, не виключають ймовірності механізму спричинення, представленого потерпілим ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту від 06.11.2023 року (т.4 а.с.40-41);

-протокол проведення слідчого експерименту від 06.11.2023 року та фототаблицею до нього, за участі свідка ОСОБА_13 , в ході якого вона зазначила обставини події, яка сталася 23.08.2023 року(т.2 а.с.42-44);

-висновком експерта № 484 (додатковим до «Висновку експерта №466» від 19.10.2023 року», згідно якого характер та локалізація тілесних ушкоджень, встановлених у потерпілого ОСОБА_8 за даними представленої медичної документації, не виключають ймовірності механізму спричинення, представленого потерпілим ОСОБА_8 в ході слідчого експерименту від 06.11.2023 року (т.4 а.с.46-47);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2023 року, за яким потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фото№2 особу, який 23.08.2023 року наніс йому один удар лівою рукою в область підборіддя; довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2023 року з якої вбачається, що на фото № 2 зображений ОСОБА_3 (т.4 а.с.48-50);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2023 року, за яким свідок ОСОБА_13 впізнала на фото№3 особу, який 23.08.2023 року наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар лівою рукою в область підборіддя; довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2023 року з якої вбачається, що на фото № 3 зображений ОСОБА_3 (т.4 а.с.51-53);

-висновком судово-психіатричного експерта №29 від 24.01.2024 року, згідно якої ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння виявив і в даний час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння. Міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характерові не потребує ( т.4 а.с.81-83).

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку і прийшов до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває в реєстрі психічних хворих КНП «Синельниківської ЦМЛ`СМР» з 2015 року, але згідно висновку судово-психіатричних експертиз від 13.10.2022 року та 24.01.2024 року ОСОБА_3 в період інкримінованих йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними та на теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Обвинувачується у скоєнні двох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України. Вину визнав повністю, цивільний позов прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який діє в інтересах Національної служби здоров`я України про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_8 визнав повністю, щиро кається у скоєних злочинах.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено - щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, а саме визнання ним своєї вини, наслідки суспільно-небезпечного діяння, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України. Підстав для обрання обвинуваченому менш суворого покарання судом не встановлено, оскільки обвинувачений вчинив два аналогічні злочини протягом одного року та трьох місяців, що свідчить про системний характер кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про заявлений прокурором-стажистом на посаді прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_14 , який діє в інтересах Національної служби здоров`я України цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_8 та стягнення на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрат на лікування ОСОБА_8 у сумі 4779,18 грн., суд виходить з наступного.

Так, згідно ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З наданих до цивільного позову документів вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 перебував на лікуванні КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» у відділенні щелепно-лицевої хірургії з 24.08.2023 по 30.08.2023. Бюджетна вартість лікування ОСОБА_8 становить 4779,18 грн., тому дана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави. Крім того, даний розмір витрат на лікування також був визнаний повністю обвинуваченим.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, який діє в інтересах Національної служби здоров`я України задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (ГУК у м. Києві/Шевченківський район/ 24060300, рахунок: UА0026011, код платежу: 24060300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), , найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження), витрати на лікування в сумі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн. 18 коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1