Справа № 372/2661/24
Провадження 1-кс-759/24
ухвала

Іменем України

13 червня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 24 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт від інспектора ВПК в Київській області ДКП НПУ ОСОБА_4 про те, що громадянин ОСОБА_5 за місцем свого проживання здійснює скачування та зберігання дитячої порнографії.

24.04.2024 року вищевказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000838 від 24.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що під час моніторингу мережі Інтернет, на спеціальному веб-ресурсі системи онлайнового захисту дітей ІСАС (ICACCOPS), виявлено користувача з IP-адресою: НОМЕР_1 , яка належить провайдеру ТДВ «Компанія «БЕСТ», який 0 13 годині 35 хвилин 28.03.2024 вчинив дії, пов`язані зі збереженням та розповсюдженням матеріалів, що містять дитячу порнографію. Вказаний користувач за допомогою відкритого протоколу обміну інформацією у мережах типу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та програмного забезпечення для файлообміну за протоколом «BitTorrent» завантажував та розповсюджував матеріали які містять дитячу порнографію.

07.05.2024 було проведено огляд веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де встановлено, що з IP-адреси: НОМЕР_1 , через торрент відбувалося завантаження матеріалів, які містять дитячу порнографію.

В ході проведення досудового розслідування в якості свідка допитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що ним на спеціальному веб-ресурсі системи онлайнового захисту дітей ICAC (The Internet Crimes Against Children. Child On-line Protection System) було виявлено користувача, який зберігає та розповсюджує матеріали, що містять дитячу порнографію з ІР-адресою: НОМЕР_1 . Даний користувач за допомогою відкритого протоколу обміну інформацією у мережах типу «рееr-to-peer» та програмного забезпечення «BitTorrent» завантажував та розповсюджував матеріали, які містять дитячу порнографію.

Так, відповідно до інформації, отриманої від товариства з додатковою відповідальністю «Компанія «БЕСТ», IP-адреса: НОМЕР_1 належить абоненту мережі ТДВ «Компанія «БЕСТ» - ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засіб зв`язку: НОМЕР_2 .

Відповідно до інформації, отриманої з комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої на праві власності належить ОСОБА_7 , а частина ОСОБА_8 .

Так, в ході проведення оперативно-розшукових заходів отримано інформацію, що свідчить про ймовірну причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

07.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області (справа № 372/2661/24, провадження 1-кс-645/24) від 15.05.2024 проведено обшук домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в спальній кімнаті № НОМЕР_3 , в якій проживає ОСОБА_7 було виявлено та вилучено:

- системний блок «GREEN VISION» чорного кольору, який опечатано біркою з відповідними написами та підписами учасників слідчої дії;

- роутер «tp-link» білого кольору та блок живлення, який поміщено до спеціального пакету SUD 3105494

- флешнакопичувач «Data Traveler» 32 GB, чорного кольору, поміщено до спеціального пакету ICR 0086432;

- договір № 34501 від 24.03.2014, який поміщено до спеціального пакету SUD 3105499.

07.06.2024 вказані вище вилучені предмети було визнано речовими доказами в межах вказаного кримінального провадження, оскільки вони містять відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Підставою накладення арешту на майно, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є його належність до речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище зазначених речах та предметах шляхом проведення судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вилучені в ході обшуку речові докази, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в клопотанні просила розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просила не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначила мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до ст. 175 КПК України Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на: системний блок «GREEN VISION» чорного кольору, який опечатано біркою з відповідними написами та підписами учасників слідчої дії; роутер «tp-link» білого кольору та блок живлення, який поміщено до спеціального пакету SUD 3105494; флешнакопичувач «Data Traveler» 32 GB, чорного кольору, поміщено до спеціального пакету ICR 0086432; договір № 34501 від 24.03.2014, який поміщено до спеціального пакету SUD 3105499.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1