ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/410/24

1-кп/609/48/2024

12 червня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 13 січня 2024 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шумськ, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, одруженого, не депутата, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2024 року із Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000032 від 13 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 26 грудня 2022 року постановою Шумського районного суду Тернопільської області у справі №609/939/22, яка набрала 05.01.2023 законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки п`ять місяців вісім днів.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 26.12.2022 у справі № 609/939/22, яка набрала 05.01.2023 законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки п`ять місяців вісім днів, усвідомлюючи, що протягом зазначеного терміну зобов`язаний утриматися від керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, керував транспортним засобом.

Так, 13 січня 2024 року о 18 год. на автодорозі Шумськ-Білокриниця О 20172, на відрізку дороги перед с. Стіжок Кременецького району Тернопільської області Шумської ОТГ, 22+490 м, на підставі п. 10 ст. 35 «Про Національну поліцію України» для перевірки документів черговим нарядом СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області у складі інспектора ОСОБА_5 та поліцейського ОСОБА_6 був зупинений автомобіль марки «Ford Fokus» на іноземній реєстрації р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В ході спілкування із ОСОБА_4 встановлено, що останній керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із зазначеним відносно ОСОБА_4 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ААД №161887 від 13.01.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також протокол серії ААБ №5491 від 13.01.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 5 КУпАП.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 26.12.2022 у справі №609/939/22, яка набрала 05.01.2023 законної сили, його притягнуто до адміністративної відповідальності та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки п`ять місяців вісім днві, усвідомлюючи, що протягом зазначеного терміну зобов`язаний утриматись від керування транспортними засобами, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, керував транспортним засобом.

Так, 19 січня 2024 року близько 15 год. на автодорозі Р-26, 57 км+385м, між селами Соснівка та Цеценівка Кременецького району на підставі п. 10 ст. 35 «Про Національну поліцію України» для перевірки документів черговим нарядом з РПП СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у складі інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був зупинений автомобіль марки «Ford Fokus» на іноземній реєстрації р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В ході спілкування із ОСОБА_4 встановлено, що останній керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із зазначеним відносно ОСОБА_4 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААБ №005490 від 19.01.2024, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права такого керування на підставі рішення суду за ст. 126 ч. 5 КУпАП серії ААБ №005491 від 19.01.2024.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення. У вчиненому розкаявся. Згідно ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань та відповідей на запитання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та, беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини подій, і судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі, і обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам положення ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до яких останні будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Прокурор звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у межах санкції за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.ст.75,76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком.

За таких обставин, суд, вислухавши думку ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке на підставі ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, доведено, і дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винуватого, який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, позитивну характеристику, стан здоров`я, зокрема те, що ОСОБА_4 на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, повне визнання вини. До обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України слід віднести вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

У кримінальному провадженні збитки не завдано.

В ході досудового розслідування цивільний позов на заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити 1 (один) рік іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_9