Провадження №1-кс/127/8650/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Вінницькій області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 110, ст. 436, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території Російської Федерації, точне місце знаходження досудовим розслідування не встановлено, діючи умисно, виражаючи українофобські налаштування, негативне ставлення до української влади та народу, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення діяльності у Російській Федерації, в умовах воєнного стану, протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, використовуючи при цьому механізми доведення інформації до необмеженого кола осіб через соціальні мережі (власний телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та інші платформи, у всесвітній мережі Інтернет, зокрема, YouTube, вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру та безпеки людства, що підтверджено відповідними експертизами.

За результатами проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій отримано відомості, що підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , належать права інтелектуальної власності на:

- твір «Сценарій телевізійної розважальної програми «ШО Аеробіка» (свідоцтво № НОМЕР_2 від 19.06.2009);

- торгівельну марку «НЕРВЫ NERVY» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_3 від 10.02.2012);

- торгівельну марку «Lera Lera» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_4 від 26.09.2011);

- торгівельну марку «ИЯ» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_5 від 12.05.2014).

10 травня 2024 року ОСОБА_4 , згідно із ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 110, ст. 436, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 110 та ч. 3 ст. 436-2 КК України передбачено можливість застосування конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України. При цьому, згідно із Додатком до Закону України «Про виконавче провадження» Перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, права інтелектуальної власності до цього Переліку не відносяться.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, ч. 1, ч. 2 ст. 190 ЦК України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Водночас, ч. 1 ст. 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Відповідно до ч. 2 ст. 418 ЦК України, право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Також, згідно із ч. 1 ст. 424 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 з антиукраїнською позицією, на даний час сприяє й раніше сприяв та створював підґрунтя для подальшого повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, розповсюджував наративи російської пропаганди через соціальні мережі (власний телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та інші платформи, у всесвітній мережі Інтернет, зокрема, YouTube, що потягло за собою тяжкі наслідки, виникла необхідність накласти арешт на вищевказане в клопотанні майно.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчими відділом Управління Служби безпеки України у Вінницькій області досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 110, ст. 436, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури.

ОСОБА_4 , перебуваючи на території Російської Федерації, точне місце знаходження досудовим розслідування не встановлено, діючи умисно, виражаючи українофобські налаштування, негативне ставлення до української влади та народу, підтримуючи російську агресію проти України та наративи російської пропаганди, маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів та можливості здійснення діяльності у Російській Федерації, в умовах воєнного стану, протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, використовуючи при цьому механізми доведення інформації до необмеженого кола осіб через соціальні мережі (власний телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та інші платформи, у всесвітній мережі Інтернет, зокрема, YouTube, вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру та безпеки людства, що підтверджено відповідними експертизами.

За результатами проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій отримано відомості, що підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , належать права інтелектуальної власності на:

- твір «Сценарій телевізійної розважальної програми «ШО Аеробіка» (свідоцтво № НОМЕР_2 від 19.06.2009);

- торгівельну марку «НЕРВЫ NERVY» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_3 від 10.02.2012);

- торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_4 від 26.09.2011);

- торгівельну марку «ИЯ» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_5 від 12.05.2014).

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи системний аналіз КК України, КПК України та ЦК України, майнові права інтелектуальної власності є видом майна, на майнові права (права інтелектуальної власності), згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, накладається арешт, а їх конфіскація можлива у межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

10 травня 2024 року ОСОБА_4 , згідно із ч. 8 ст. 135 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 110, ст. 436, ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України. Санкціями вказаних статей передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, а також конфіскація майна як вид покарання.

Зважаючи на обсяг підозри, яка оголошена ОСОБА_4 , його антиукраїнську позицію, сприяння наративам російської федерації, тим самим створення підґрунтя для подальшого вторгнення на територію України, що в результаті потягло за собою тяжкі наслідки, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме на права інтелектуальної власності, при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майнові права інтелектуальної власності (шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном), які належать підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме щодо таких об`єктів права інтелектуальної власності:

- твір «Сценарій телевізійної розважальної програми «ШО Аеробіка» (свідоцтво № НОМЕР_2 від 19.06.2009);

- торгівельну марку «НЕРВЫ NERVY» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_3 від 10.02.2012);

- торгівельну марку «Lera Lera» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_4 від 26.09.2011);

- торгівельну марку «ИЯ» (порядковий номер реєстрації свідоцтва № НОМЕР_5 від 12.05.2014).

Зобов`язати прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб у кримінальному провадженні № 0000007 від 03.01.2024 про накладення арешту на вищевказане майно.

Виконання ухвали доручити прокурору у кримінальному провадженні прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя