Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8956/24
Провадження №1-кп/523/1228/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04.06.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000527 від 06 квітня 2024 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Приморське, Татарбунарського (в даний час Білгород Дністровського) району, Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2024 року за ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.360 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від його відбування з іспитовим строком 2 роки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

В денний час доби 03 квітня 2024 року ОСОБА_4 , в порушення вимог додатку №1 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пунктів 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого дозволу, придбав шляхом знахідки у сміттєвому баку магазин, в якому знаходилися визнані в якості боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї 8 набоїв, калібром 9х18 мм, які став зберігати та носити при собі, до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу об 11 годині 41 хвилині 06 квітня 2024 року біля буд. АДРЕСА_3 .

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що він, перебуваючи в один із днів початку квітня цього року він знайшов у сміттєвому баку біля буд.№72. по АДРЕСА_2 , магазин із поміщеними до нього 8 іржавими набоями, які став носити із собою. В денний час 6 квітня цього ж року його було зупинено на вул. Жоліо Кюрі нарядом патрульної поліції, якому він видав ці набої. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , перебуваючи в денний час доби 03 квітня 2024 року біля буд. АДРЕСА_2 , в порушення вимог додатку №1 пункту 1 постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пунктів 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого дозволу, придбав шляхом знахідки у сміттєвому баку магазин, в якому знаходилися визнані в якості боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї 8 набоїв, калібром 9х18 мм, які став зберігати та носити при собі, до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу об 11 годині 41 хвилині 06 квітня 2024 року біля буд. АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 1135,92 грн, пов`язані з проведенням у справі судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого в заявленому розмірі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує отримані в судовому засіданні показання обвинуваченого про його неофіційне працевлаштування в якості вантажника на сільськогосподарському ринку, а також не перебування на обліку в спеціалізованих медичних установах.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого діяння, а також факту засудження ОСОБА_4 у 2024 році за вчинення іншого злочину, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України, у зв`язку із чим, необхідно допустити подальшу ізоляцію ОСОБА_4 від суспільства, з наступним його поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу, тобто призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, зважаючи на призначення ОСОБА_4 вищезазначеного покарання, що підлягає реальному відбуттю, а також існування ризику ухилення останньої особи від його відбування після проголошення вироку, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 березня 2024 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 1 (один) день.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 04 серпня 2024 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_4 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, ОСОБА_4 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів 8 набоїв конфіскувати та знищити встановленим порядком.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через Суворовський районний суд м. Одеси, впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1