279/3049/24
1-кс/279/593/24

У Х В А Л А

В С Т А Н О В И В:
Дізнавач Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся з клопотанням про арешт майна в якому вказав, що 12.05.2024 року о 13 годині в АДРЕСА_1 , в ОСОБА_4 було виявлено та вилучено сім шприців із вмістом речовини бурого кольору, які останній зберігав для власних потреб без мети збуту.
В ході огляду місця події було вилучено в якості речових доказів: сім шприців, які були у використані, зі слідами речовини бурого кольору, в трьох з яких відсутні голки, які упаковані до спец-пакету PSP1185829, два мобільні телефони марки «Xiaomi» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які поміщено до спец-пакету PSP 1185845, також було вилучено грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 8500 гривень, які було поміщено до спец-пакету WAR0074691.
З метою встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенні відповідних експертиз, дізнавач просить накласти на вищевказане майно арешт.
Відповідно до 171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено .
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що лише частина майна, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.309 ч.1 КК України.
Так, згідно внесеної до ЄРДР фабули правопорушення, в клопотанні не обґрунтована необхідність накладення арешту на мобільні телефони та грошові кошти, їх доказове значення у даному кримінальному провадженні, яке розслідується за ст.309 ч.1 КК України, предметом якого є наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
З врахуванням наведеного клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на сім шприців, які були в використанні (в трьох з яких відсутні голки), зі слідами речовини бурого кольору, які упаковані до спец-пакету PSP1185829, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
В накладенні арешту на два мобільні телефони марки «Xiaomi», ІМЕІ № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , які поміщено до спец-пакету PSP 1185845, а також грошові кошти різним номіналом в загальній сумі 8500 гривень, які було поміщено до спец-пакету WAR0074691, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1