СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4222/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2022 року (759/17344/22) у кримінальному провадженні відості про яке внесені до ЄРДР 20.10.2021 року за №0000595,-

встановив:

У червні 2024 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив скасувати заборону державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також заборону вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), заборону відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, заборону Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5037, загальною площею 0,2 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладену відповідно до заяви № 53800136, зареєстровану 18.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року (справа № 759/17344/22).

В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначає, що він є власником земельної ділянки розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:004:5037, загальна площа - 0,2 га., цільове призначення ділянки - для ведення індивідуального садівництва. Земельна ділянка була придбана ним відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.05.2014 року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, на належну мені земельну ділянки, кадастровий номер: :04:004:5037 було накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна, обтяження було вчинено на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва по справі № 759/17344/22 від 02.12.2022 року, в інтересах Головного управління Національної поліції в Київській області. З накладенням арешту він не погодився та оскаржив його до Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року по справі № 759/984/24 клопотання про зняття арешту з майна було задоволено, арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 02.12.2022 року (справа № 759/17344/22) у кримінальному провадженні №0000595 від 20.10.2021 року на належну йому земельну ділянку, кадастровий номер :04:004:5037, загальною площею 0,2 га, був скасований.

На виконання ухвали він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , виконавчого комітету Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області із заявою від 28.02.2024 року за реєстраційним номером 59687490 для проведення відповідних реєстраційних дій та скасування арешту майна. 28.02.2024 року державним реєстратором прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій,оскільки окрім іншого, ухвалою суду від 02.12.2022 року також накладена заборона на вчинення реєстраційних дій (заборонити державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28.03.2024 року, йому було відмовлено у роз`ясненні рішення суду, оскільки ухвала про зняття арешту не підлягає роз`ясненню. Із зазначеним пакетом документів він повторно звернувся до Державного реєстратора із питанням про припинення обтяжень.12.06.2024 року, державним реєстратором прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій (додається), оскільки вони зареєстровані як окремий вид обтяження. Оскількиухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2024 року вже встановлений факт незаконності накладення арешту на належне йому майно, як наслідок похідні вимоги - вчинення реєстраційних дійз цього приводу, вважає, що також підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних в ньому.

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання в якому просив розгляд клопотання проводити без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки арешт на вказану земеньну ділянку вже скасовано.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб що не з`явились.

Дослідивши клопотання, долучені до нього додатки, заслухавши думку захисника, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.12.2022 року накладено арешт із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, зокрема,на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:5037, загальною площею 0,2 га.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2024 року скасовано накладений у кримінальному провадженні №0000595 від 20.10.2021 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року (справа №759/17344/22) арешт майна, а саме: земельної ділянки загальною площею - 0,2 га, кадастровий номер::04:004:5037, яка належить ОСОБА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2024 року виправлено описку в результативній частині ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 по справі № 759/984/24, зазначено вірно кадастровий номер земельної ділянки площею - 0,2 га, яка належить ОСОБА_4 :04:004:5037 замість :04:004:5037.

Рішенням від 28.02.2024 року № 71822085 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою, у зв`язку з наявними зареєстрованими обтяженнями речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28.03.2024 року відмовлено у роз`ясненні ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2024 року.

Рішенням від 12.06.2024 року № 73614363 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою, у зв`язку з наявними зареєстрованими обтяженнями речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відтак, КПК України надає суду першої інстанції вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зі змісту ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2024 року вбачається, що "заявник є законним власником земельної ділянки, його право власності ніким не оспорювалось, прокурором не було подано позов про скасування правовстановлюючих документів на майно, за час досудового розслідування було лише допитано кілька осіб, а також строк досудового розслідування не продовжувався та не зупинявся, з обвинувальним актом прокурор до суду не звертався. За таких обставин арешт майна заявника порушує його права власника, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба".

Згідност. 90 КПК України рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Разом з тим, в ухвалі слідчого судді не скасовано заборону державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, заборону Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5037, загальною площею 0,2 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладену відповідно до заяви № 53800136, зареєстровану 18.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року (справа № 759/17344/22).

Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як заборона здійснювати будь-які реєстраційні дії, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном.

Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також тієї обставини, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в забороні державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, забороні Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5037, загальною площею 0,2 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладену відповідно до заяви № 53800136, зареєстровану 18.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року (справа № 759/17344/22) відпала.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання в частині скасування заборони вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), забороні відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, оскільки в цій частині клопотання є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, п.1 ч.2 ст. 174 КПК України

постановив:

Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати заборону державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, заборону Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5037, загальною площею 0,2 га, що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладену відповідно до заяви № 53800136, зареєстровану 18.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року (справа № 759/17344/22).

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1