Справа № 359/6306/24
Провадження №1-КС/359/1260/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області без технічної фіксації клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001166 від 08 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив :

13.06.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання, погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтоване наступним

07 червня 2024 року о 12 год. 30 хв. до чергової частини відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зі служби «102» надійшло телефонне повідомлення з приводу виникнення дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими.

Вказане повідомлення зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Відділення поліції №2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за №2917 від 07.06.2024.

Виїздом на місце події було встановлено, що 07 червня 2024 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом марки «Lifan LF150-2E» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місці заокруглення проїжджої частини у правий бік по АДРЕСА_1 , не впоравшись із керуванням здійснив виїзд на зустрічну смугу руху де зіткнувся із автомобілем марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, всі учасники отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості та госпіталізовані до лікувального закладу.

07 червня 2024 року, у період часу 13 год. 10 хв. по 14 год. 45 хв., керуючись ст.ст. 100, 104-106, 223, 234, 237 КПК України проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду зафіксовано обстановку на місці дорожньо-транспортної пригоди, сліди юзу автомобіля та розташування плям речовини бурого кольору, схожої на кров на дорожньому покритті, виявлено та вилучено об`єкти, які є предметом кримінального правопорушення та потребують подальшого дослідження, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_2 , мотоцикл марки «Lifan LF150-2E» державний номерний знак НОМЕР_1 .

По завершенню огляду вищевказані транспортні засоби тимчасово вилучено та направлено на майданчик утримання транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із збереженням слідів вчинення злочину та необхідності подальшого проведення експертного дослідження технічного стану транспортного засобу.

08 червня 2024 року, вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001166, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Яготинським відділом Бориспільської окружної прокуратури Київської області.

08 червня 2024 року, вищевказані транспортні засоби та інші вилучені об`єкти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена слідчим відповідна постанова.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19.09.2020, встановлено що автомобіль марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , (м.т. НОМЕР_4 ).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 25.05.2023, встановлено що мотоцикл марки «Lifan LF150-2E» державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , (м.т. НОМЕР_6 ).

Фактично вищевказаний транспортний засіб перебуває у користуванні (сина власника) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також зазначено, що в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд інженерно-транспортних експертиз за участю вилучених речових доказів та транспортних засобів, зокрема за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану ТЗ», «Транспортно-тралогічне дослідження», «Дослідження обставин та механізму ДТП», на них збереглися інші сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, а тому необхідно накласти арешт на вказане майно.

У призначене засідання на розгляд клопотання слідчий не з`явився. Слідчим групи слідчих ОСОБА_3 подано заяву з проханням розгляд клопотання проводити без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши подане клопотання та долучені матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Строк звернення з клопотанням, визначений ч.5 ст.171 КПК України, не порушений, оскільки клопотання направлено до суду засобами поштового зв`язку 10.06.2024.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою збереження речових доказів, забезпечення проведення судових експертиз, клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке має значення доказу у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на майно, що вилучено 07 червня 2024 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-автомобіль марки «ВАЗ 21061» державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та

-мотоцикл марки «Lifan LF150-2E» державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_9 -Лесів