Справа №463/710/24
Провадження №1-кс/463/1016/24
У Х В А Л А

07 березня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо не повернення майна,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за № 0001384 від 23.08.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 365-3 КК України щодо не повернення майна вилученого під час обшуку.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 365-3 КК України. Так 12.01.2024 слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова № 463/40/24 від 03.01.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого зокрема вилучено документи щодо діяльності ОСОБА_5 , чорнові записи, комп`ютерну техніку, мобільні телефони.

Однак, представник власника майна вважає, що ухвалою слідчого судді не надавався дозвіл на вилучення вищевказаних речей та документів, які не входять до переліку щодо якого надано дозвіл на відшукання, а тому воно підлягає поверненню. Окрім цього воно не є речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт на вищевказане майно накладено не було.

АдвокатОСОБА_3 чи інший представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередньо на адресу суду скерував заперечення та лист згідно якого слідує, що згідно Наказом Державного бюро розслідувань від 21.02.2024 №76 накази від 01.03.2022 №120 ДСК, від 04.03.2022 №121 ДСК визнано такими, що втратили чинність. Враховуючи наведене, повідомляє, що перший та другий відділи Управлінння з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань із 22.02.2024 знаходяться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м.Києва.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, прокурора.

Оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід повернути заявнику виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що слідчими першого та другого відділів Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 365-3 КК України.

Процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора. Органом досудового розслідуванння в даному провадженні є слідчі першого та другого відділів Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань з юридичню адресою:м.Київ, вул.Панаса Мирного, що відноситься до компетенції місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції, а саме Печерського районного суду м.Києва.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 218 КПК України вбачається, що територіальна підсудністьскарг не визначена, однак відповідно до норм чинного КПК України клопотання, заяви, скарги, подані до суду під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи, що розгляд заявленого стороною захисту клопотання, відноситься до компетенції місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у зв`язку із перебуванням першого та другого відділів Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань даним судом є Печерський районний суд міста Києва.

Враховуючи викладене, розгляд скарги адвоката адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо не повернення майнапідсудне Печерському районному суду міста Києва.

Глава 26 КПК України, яка регулює порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, не містить прямої вказівки щодо територіальної підсудності вказаних клопотань. Однак, чинний кримінальний процесуальний закон, регулюючи порядок кримінального провадження на території України, оперує таким поняттям, як «місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування». Зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до чинної редакції вказаної норми, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року №223-558/0/4-13).

Оскільки судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, розгляд даної скарги має здійснюватись судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходитьсяперший та другий відділи Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, тобто Печерському районному суду міста Києва.

Тому подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова у зв`язку з непідсудністю.

Керуючись вимогами статей 33, 201, 216 303, 304 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо не повернення майна - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1