У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 277/579/24

провадження № 1-кс/0285/786/24

06 червня 2024 року м. Звягель

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу ОСОБА_3

на бездіяльність посадової особи органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

17.04.2024 скаржниця звернулася до Ємільчинського районного суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважену особу Звягельського РВП внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР) відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.115,121,122,126,127, 129,137,150,166,167,189 КК України, надати їй відповідний витяг, розпочати досудове розслідування та вжити заходів по недопущенню протиправних дій відносно потерпілої сторони в розумінні положень ст.386 КК України та Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Скаргу обґрунтовує тим, що 07.03.2024 вона подала до відділення поліції №1 (смт. Ємільчине) Звягельського РВП заяву про злочин, яка всупереч ст.214 КПК України до ЄРДР внесена не була.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

За таких обставин, з метою дотримання встановлених законом процесуальних строків, скаргу розглянуто за відсутності учасників кримінального провадження, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

У кримінальному провадженні слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст.26 КПК України).

Одним із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед якого, зокрема є бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Наданими поліцією матеріалами втсановлено, що 07.03.2024 слідчим ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_3 у відділенн поліції №1 Звягельського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області було прийнято усну заяву від журналіста благодійного видання «багнет нації» ОСОБА_5 за фактом змови батька ОСОБА_6 з начальником служби у справах дітей Ємільчинської селищної ради ОСОБА_7 щодо викрадення його доньки ОСОБА_8 , 2014 року народження, яка проживає разом з бабусею ОСОБА_9 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2024.

На думку скаржника, в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.115,121,122,126,127,129,137,150,166,167,189 КК України.

Заява ОСОБА_5 07.03.2024 була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) за №523.

Під час перевірки вказаної заяви працівниками поліції було опитано ОСОБА_7 , яка пояснила, що 07.03.2024 разом з комісією в складі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проводили перевірку неповнолітньої ОСОБА_8 за місцем її проживання, в зв`язку з надходженням заяви від батька дитини ОСОБА_6 . Під час перевірки діяли згідно чинного законодавства, перевищення службових повноважень ні нею, ні її колегами допущено не було.

Опитані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 дали пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_7 , та заперечили факт можливості викрадення дитини.

Опитати та відібрати письмове пояснення в ОСОБА_3 , власне скаржниці, та ОСОБА_9 не представилось можливим, так як останні відмовились надавати почснення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Так, відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Чинним законодавством (Положення про порядок ведення ЄРДР, Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події) встановлено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку. Інші події розглядаються та відносно них приймаються рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених ст.2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого ? виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст.383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких та не усіх без винятку заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Така інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Проте, зміст ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Заява ОСОБА_5 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України. У ній її автором викладено суб`єктивну оцінку дій начальника служби у справах дітей Ємільчинської селищної ради ОСОБА_7 щодо перевірки заяви ОСОБА_6 , яка надійшла до служби у справах дітей.

Заявницею ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність працівників СПД №1 сектору поліцейської діяльності смт Ємільчине, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 07.03.2024 про вчинення кримінальних злочинів по відношенню до дитини ОСОБА_8 , однак її скарга містить лише її власне трактування норм КПК, через призму її світогляду та посилання на міжнародні норми законодавства і не містить жодних доказів, які б вказували на бездіяльність працівників поліції.

Резюмуючи викладене, жодної незаконної бездіяльності у діях працівників поліції не виявлено.

Забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, ? це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя. Вимога скарги в частині вжиття заходів по недопущенню протиправних дій відносно потерпілої сторони відповдно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» не підлягає розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК.

За таких обставин, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 307, 372 КПК України, ? ?

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 5 (п`яти) днів з дня його оголошення.

Слідча суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1