ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7521/24
провадження № 1-кп/753/1411/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001863, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короченки Чуднівського р-ну Житомирської обл., українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді директора ТОВ «РОЯЛ СЕРВІС», здійснюючого догляд за матір`ю - інвалідом ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи намір на виїзд закордон всупереч діючим в умовах воєнного стану обмеженням, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, домовився із Особою 1 (обвинувальний акт стосовно якого скеровано до суду в рамках кримінального провадження №0000464 від 01.02.2023, судова справа №753/4484/24) щодо виготовлення документів, які дають підставу для перетину державного кордону України, а саме тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, відповідно до яких ОСОБА_4 не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, а також сприяння у безперешкодному перетині Державного кордону України на підставі таких документів.

Разом з цим, Наказом Міністерства оборони України №610 від 21.11.2017 затверджено Форму тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та Порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Тобто тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є офіційними документом, який видається та посвідчується установою і який надає право або звільняє від обов`язків, форма, зміст, порядок виготовлення та видачі якого передбачена вищезазначеним нормативно-правовим актом.

З метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на підроблення офіційних документів, які в подальшому при належній організації плану по незаконному переправленню осіб через державний кордон України дадуть змогу особі безперешкодно перетнути державний кордон України в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб надав Особі 1 копії особистих документів, які необхідні для виготовлення підроблених документів, а також відомості щодо особистих параметрів, зокрема ріст, вагу, розмір взуття та об`єм голови.

В подальшому, Особа 1 передав копії особистих документів на ім`я ОСОБА_4 , які необхідні для виготовлення підроблених документів, Особі 2 (обвинувальний акт стосовно якого скеровано до суду в рамках кримінального провадження №0000464 від 01.02.2023, судова справа №753/4484/24), який був обізнаний про форму, зміст, порядок виготовлення та видачі тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Таким чином, ОСОБА_4 та Особа 1 за попередньою змовою групою осіб надали засоби, необхідні Особі 2 для виготовлення підроблених документів.

Після чого, в Дарницькому районі міста Києва, більш точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, Особа 2 виготовив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) № 793 від 11.08.2022, видане військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_4 відповідно до рішення ВЛК - не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, а також довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.08.2022, видана на ім`я ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якій зазначено, що він не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, Особа 2, при пособництві ОСОБА_4 та Особи 1, які діяли за попередньою змовою групою осіб та яке полягало у наданні останніми засобів з метою сприяння у вчиненні злочину, підробив офіційні документи, порядок складення та видачі яких передбачено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 та Наказом Міністерства оборони України №610 від 21.11.2017, яким затверджено Форму тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та Порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, внісши до них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням ОСОБА_5 з військового обліку, а також наніс печатки та штампи із написами « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та дані із підписами посадових осіб, які їх видали, тим самим відтворив складові частини документів, текстовий і фоновий друк, рукописне та машинописне заповнення бланка, підписи посадових осіб, відтиски печаток та інші реквізити, тобто здійснив повну підробку офіційного документу, з метою подальшого використання його ОСОБА_4 для незаконного перетину державного кордону України, достовірно знаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_5 цей документ не виготовлювався, не обліковувався та не видавався.

В подальшому, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_4 отримав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 11.08.2022 та довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.08.2022, так як використання вказаних документів було необхідним для подальшого незаконного перетину ОСОБА_4 державного кордону України.

Крім того, ОСОБА_4 , отримавши підроблені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ім`я ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) № 793 від 11.08.2022, видане військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_4 відповідно до рішення ВЛК - не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, а також довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.08.2022, видана на ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якій зазначено, що він не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, усвідомлюючи, що ці документи є підроблені, переслідуючи бажання в незаконний спосіб перетнути Державний кордон України в умовах воєнного стану, використав завідомо підроблені документи при наступних обставинах.

Так, питання обмеження й винятків щодо виїзду за межі України на період воєнного стану чоловіками від 18 до 60 років регулюють:

1. Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII;

2. Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII;

3. Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX та Указом №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-IX);

4. «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені Постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу», основними функціями Державної прикордонної служби України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, а саме встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету міністрів України №1455 від 29.12.2021 «Про порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» - перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Абзацом 16 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Відповідно до п.2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №57 від 27.01.1995 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону мають військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, чинне законодавство обмежує право військовозобов`язаних, які не підпадають під визначений законом перелік категорій осіб у виїзді закордон, у зв`язку із введенням о 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України.

Будучи обізнаним з діючими обмеженнями та усвідомлюючи відсутність законних підстав для перетину Державного кордону України в умовах воєнного стану, 18.05.2023 ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо послідовності його дій перед перетином державного кордону України, прибув до в`їзду на пункт пропуску «Краківець», що знаходиться в Яворівському районі Львівської області до конкретної «кабінки» прикордонника для подальшого проходження процедури паспортного контролю, за результатом якого використовуючи підроблені документи, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 11.08.2022 та довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.08.2022, порушуючи чинне законодавство, безперешкодно, незаконно перетнув державний кордон України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, він домовився зі своїм знайомим ОСОБА_6 (Особа 1) про безоплатне виготовлення підроблених документів для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, а саме посвідчення військовозобов`язаного, в якому вказаного про його виключення з військового обліку, та довідки ВЛК про те, що він є непридатним до військової служби. На виконання домовленості він переслав ОСОБА_6 необхідні документи, які останній передав Особі 2. Після отримання підроблених документів він виїхав за кордон з робочою поїздкою, після чого повернувся на територію України. Просив врахувати, що він зрозумів неприпустимість свого вчинку і в подальшому не допустить протиправної поведінки.

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у наданні засобів з метою сприяння незаконному підробленню офіційного документу, який видається установою і який надає права з метою використання його іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, а також у використанні завідомо підробленого документа, який видається установою і який надає права, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, має постійне місце проживання за місцем реєстрації, на спеціальних обліках не перебуває, раніше не судимий, одружений, працює, здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання як за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, так і за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі в межах, встановлених санкціями частин статтей.

При призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи та особи винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який надав негативну оцінку своєму вчинку, обіцяв в подальшому не допускати протиправної поведінки та просив надати шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, з урахуванням думки прокурора, який вважав за можливе не направляти обвинуваченого для реального відбування покарання, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку в мінімальних межах та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 4 місяці.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя