Справа №639/2265/24
Провадження №1-кс/639/568/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному 23.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Манченки, Харківського району Харківської області, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ..

В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається ймовірність того, що останній може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

В поданому клопотанні слідчим зазначається про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, оскільки це недостатньо для запобігання ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилалися на відсутність або недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 23.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 22.04.2024 близько о 20 годині 40 хвилин разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_3 , де вони в цей час помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , який рухався разом зі своїми знайомими в бік вул. Академіка Богомольця м. Харкова.

В цей час у ОСОБА_5 сумісно із ОСОБА_7 раптово виник спільний злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння будь-яким майном, належного потерпілому ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно у групі з ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», наздогнавши потерпілого ОСОБА_9 поблизу території КЗ «Харківський ліцей № 54» за адресою: АДРЕСА_4 , та з початку розпочали вимагати у ОСОБА_8 надати їм гроші для придбання алкогольних напоїв.

Однак, ОСОБА_5 , почувши відмову в надані їм грошових коштів розпочав виказувати потерпілому ОСОБА_8 погрози застосування відносного нього фізичного насильства, шляхом замахування та імітації ударів рукою в область обличчя та ногою в область тулуба, а після чого в присутності ОСОБА_7 наказав останньому знімати з голови ОСОБА_8 вдягнуту панаму «MultiCam». Однак ОСОБА_5 не дочекавшись коли ОСОБА_8 самостійно зніміть її, правою рукою зірвав її з голови ОСОБА_8 ..

Після чого ОСОБА_7 виказуючи погрози потерпілому ОСОБА_8 погрози застосування відносного нього фізичного насильства, шляхом замахування та імітації ударів ногою в ділянку тулубу, рукою вирвав військову піксельну куртку зразку ЗСУ розміру «L» наявну у ОСОБА_8 , яку він тримав лівою рукою поруч з тулубом.

Після цього ОСОБА_5 , діючи в групі з ОСОБА_7 з метою доведення до кінця їх спільного злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, використовуючи той факт, що потерпілий ОСОБА_8 , менш фізично розвинений та не зможе їх наздогнати, тримаючи у руці майно потерпілого, розпочали швидко від нього уходити в бік вул. Москалівська м. Харкова.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи у групі з ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 діючи у групі з ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму понад 1000 грн.

26.04.2024 року ОСОБА_5 з дотриманням вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими до суду доказами в їх сукупності:

-протоколами допитів в якості потерпілого ОСОБА_8 , в яких він повідомляє про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були свідками вчинення вказаного кримінального правопорушення;

-протоколами пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання свідкам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказують на нього як на особу, що заволоділа майном потерпілого ОСОБА_8 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

-протоколами огляду місця події від 22.04.2024 під час чого у ОСОБА_5 вилучено викрадене майно потерпілого.

Згідно позиції Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, на стадії досудового розслідування встановлюються обставини, які можуть вказати на причетність особи до кримінального правопорушення.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність (чи недоведеність) його вини у вчиненні кримінального правопорушення потребують перевірки під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

При цьому стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження, того, що підозрюваний має наміри або реалізовував спроби будь-яким чином вплинути на свідків або потерпілих.

Крім того, ОСОБА_5 особисто прибував як до органу досудового розслідування на виклик, а також в судове засідання при розгляді даного клопотання.

При цьому стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що підозрюваний має наміри або реалізовував спроби будь-яким чином вплинути на свідків або потерпілого.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді, стороною обвинувачення, в порушення вимог п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України, не доведено належними, допустимими та достатніми доказами існування таких ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України як ризики переховування від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вказані ризики ґрунтується виключно на припущеннях сторони обвинувачення.

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Проте, при розгляді клопотання встановлено, що зазначений доведений стороною обвинувачення ризик має невиключний ступень його реалізації.

Проте, при розгляді клопотання встановлено, що зазначені доведені стороною обвинувачення ризики мають невиключний ступень їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 мають невиключний ступінь його здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених слідчим і прокурором, та їх ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту та з покладенням обов`язків, окрім іншого, утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваним ОСОБА_5 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 в межах строку досудового розслідування, але не більш як на 2 місяці, тобто до 26 червня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибути до місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 18-00 год. 26.04.2024 та не залишати його цілодобово за виключенням звернень до медичної установи для стаціонарного лікування та прямування до укриття в разі повітряної тривоги;

- прибувати до слідчого, прокурор, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні

Строк дії ухвали - до 26 червня 2024 року включно.

Копію ухвали вручити слідчому, прокурору та підозрюваному ОСОБА_5 .

Копію ухвали передати для виконання до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1