печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001949 від 18.10.2023 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2024 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами‚ які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001949 від 18.10.2023, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001949 від 18.10.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 28.02.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, в умовах воєнного стану, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою одержання матеріальних благ домовились про вчинення кримінального правопорушення - крадіжки нафтової сировини (вуглеводної сировини широкого фракційного складу) з «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області шляхом під?єднання стороннього обладнання до трубопроводів Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00136573) та перекачування до металевих ємностей встановлених на вантажному автомобілі при цьому розподілили між собою функції та визначили власні ролі.

Також до зазначеної групи, входила невстановлена особа, об`єднана спільним умислом направленим на вчинення таємного викрадення - крадіжок вуглеводневої суміші, відповідно до розподілених ролей, виготовляла та надавала іншим співучасникам підроблені документи на викрадені нафтопродукти (вуглеводної сировини широкого фракційного складу), таким чином забезпечувала конспірацію щодо вчинених злочинів та недопущення викриття злочинної діяльності правоохоронними органами, підшукувала місця зберігання викраденого і відповідала за збут.

Крім того, до зазначеної групи входила невстановлена особа, яка є працівником НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» та за допомогою обладнання піднімала тиск у системі, що давало змогу швидко наповнити металеві ємності нафтовою сировиною (вуглеводної сировини широкого фракційного складу).

Для швидкого та оперативного зв`язку і обміну інформацією та для координації дій між учасниками використовувався мобільний та інтернет зв?язок, а також з метою конспірації та приховування своїх злочинних дій, під час вчинення кримінальних правопорушень використовувались переносні рації, пристрої для спілкування та координації дій між усіма учасниками.

Для мобільності під час готування та вчинення злочинів, учасниками використовувалися різні типи і марки автомобілів, в тому числі вантажні.

Зазначені автомобілі використовувалися для транспортування учасників групи до місця вчинення злочинів, а також з місць вчинення злочинів та перевезення викрадених продуктів з місць крадіжок до місць зберігання таких продуктів.

Визначивши об`єкт та місце для вчинення крадіжок нафтопродуктів (вуглеводної сировини широкого фракційного складу) - «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», учасники групи, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, безпосередньо перед вчинення кримінального правопорушення проводили розвідувальні заходи поблизу місця вчинення злочину, завчасно обираючи безпечні маршрути пересування та перевезення викраденого майна, маршрути здійснення перевірок та патрулювань органами безпеки і правоохоронними органами. З урахуванням зібраних даних про місцевість для вчинення злочину та навколишню обстановку навколо нього, місцеперебування працівників правоохоронних органів та органів охорони об`єкту, вказані особи діючи за попередньою змовою групою осіб визначали остаточний час скоєння злочину.

Так, 28.02.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою одержання матеріальних благ діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили вчинити кримінальне правопорушення - крадіжку нафтової сировини цього ж дня у нічний час, при цьому перед вчиненням кримінального правопорушення, розподілили між собою ролі, направлені на вчинення таємного викрадення чужого майна.

В цей же день, приблизно о 20.00 годин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, VIN: НОМЕР_2 в салоні якого також знаходились з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 провели розвідувальні заходи поблизу місця вчинення злочину, після цього прибули до свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E та повідомили ОСОБА_8 інформацію про проведені заходи та про можливість вчинення крадіжки та здійснення руху до місця вчинення злочину.

Після цього, приблизно о 21.20 год. ОСОБА_8 на вантажному автомобілі Volvo FH 12.420, д.н.з. НОМЕР_4 , (VIN: НОМЕР_5 ) з напівпричепом SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ) також приїхав до зазначеного місця вчинення крадіжки, а саме до свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, де його вже очікували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

У подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, упевнились що за їх діями ніхто не спостерігає усвідомлюючи те, що їх дії не будуть виявлятися охороною, у зв`язку із попередньою домовленістю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, а саме працівником НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», під`єднавши заздалегідь підготовлене обладнання, яке привезли з собою, до труби свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, відкрутили відповідні крани та почали заповнювати дві металеві ємності, які заздалегідь були заготовлені для вчинення таємного викрадення та знаходились в напівпричепі SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ), нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу).

Таким чином, наповнили до кінця вищевказані дві металеві ємності нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 закрутили відповідні крани на вказаній свердловині, від`єднали обладнання від труби на свердловині та прибравши місце злочину таким чином замаскували його.

Згодом, приблизно о 22 годині 33 хвилин, того ж дня, ОСОБА_8 , сів за кермо автомобіля Volvo FH 12.420, д.н.з. НОМЕР_4 , (VIN: НОМЕР_5 ) з напівпричепом SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ) з викраденою нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу), у розмірі 37 230 літрів, залишив місце вчинення злочину - «Прилуцьке родовище» ПАТ «Укрнафта», що розташоване поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на автомобілі «ВАЗ» моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 та інші невстановлені особи діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили крадіжку 37 230 літрів вуглеводної сировини широкого фракційного складу, тобто багатокомпонентної суміші вуглеводів легких, середніх та важких нафтових фракцій (нафтової сировини), загальною вартістю 1 228 590 гривень, чим спричинили НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

Окрім того, продовжуючи свою злочинну діяльність відповідно до розробленого раніше плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 03.03.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, в умовах воєнного стану, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою одержання матеріальних благ домовились про вчинення кримінального правопорушення - крадіжки нафтової сировини (вуглеводної сировини широкого фракційного складу) з «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області шляхом під?єднання стороннього обладнання до трубопроводів Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00136573) та перекачування до металевих ємностей встановлених на вантажному автомобілі при цьому розподілили між собою функції та визначили власні ролі.

Так, 03.03.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , а також інші невстановлені досудовим розслідуванням особи у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою одержання матеріальних благ діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішили повторно вчинити кримінальне правопорушення - крадіжку нафтової сировини цього ж дня у нічний час, при цьому перед вчиненням кримінального правопорушення, розподілили між собою ролі, направлені на повторне вчинення таємного викрадення чужого майна.

В цей же день, приблизно о 20.20 годин ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, VIN: НОМЕР_2 в салоні якого також знаходились з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 провели розвідувальні заходи поблизу місця вчинення злочину, після цього прибули до свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E та повідомили ОСОБА_8 інформацію про проведені заходи та про можливість вчинення крадіжки та здійснення руху до місця вчинення злочину.

Після цього, приблизно о 21.40 год. ОСОБА_8 на вантажному автомобілі Volvo FH 12.420, д.н.з. НОМЕР_4 , (VIN: НОМЕР_5 ) з напівпричепом SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ) також приїхав до зазначеного місця вчинення крадіжки, а саме до свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, де його вже очікували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

У подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, упевнились що за їх діями ніхто не спостерігає усвідомлюючи те, що їх дії не будуть виявлятися охороною, у зв`язку із попередньою домовленістю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, а саме працівником НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», під`єднавши заздалегідь підготовлене обладнання, яке привезли з собою, до труби свердловини № 38 «Прилуцького родовища» ПАТ «Укрнафта», що розташована поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, відкрутили відповідні крани та почали заповнювати дві металеві ємності, які заздалегідь були заготовлені для вчинення таємного викрадення та знаходились в напівпричепі SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ), нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу).

Таким чином, наповнили до кінця вищевказані дві металеві ємності нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 закрутили відповідні крани на вказаній свердловині, від`єднали обладнання від труби на свердловині та прибравши місце злочину таким чином замаскували його.

Згодом, приблизно о 23 годині 54 хвилин, того ж дня, ОСОБА_8 , сів за кермо автомобіля Volvo FH 12.420, д.н.з. НОМЕР_4 , (VIN: НОМЕР_5 ) з напівпричепом SAMBRO S 338 DH, д.н.з. НОМЕР_6 (VIN: НОМЕР_7 ) з викраденою нафтовою сировиною (вуглеводною сировиною широкого фракційного складу), у розмірі 37 230 літрів, залишив місце вчинення злочину - «Прилуцьке родовище» ПАТ «Укрнафта», що розташоване поблизу села Мала Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, географічні координати 50 42'30.3 "N 32°11'51.8"E, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 на автомобілі «ВАЗ» моделі «21043», д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 та інші невстановлені особи діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинили крадіжку 37 230 літрів вуглеводної сировини широкого фракційного складу, тобто багатокомпонентної суміші вуглеводів легких, середніх та важких нафтових фракцій (нафтової сировини), загальною вартістю 1 228 590 гривень, чим спричинили НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.Таким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, тобто кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик обґрунтовується наступним.

Підозрюваному ОСОБА_3 інкримінується злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_3 має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі можливі співучасники злочину, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення злочину. Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі буде намагатися знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_3 перебуваючи на волі, може попередити інших осіб причетних до вчинення злочинів, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності, а також вчиняти стосовно свідків по кримінальному провадженню тиску та залякування, підкупу, з метою зміни їх показів, або іншим шляхом незаконно вплинути на них.

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені всі можливі спільники ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_3 може вчиняти нові злочини пов`язані з викраденням чужого майна вчинені організованою групою, тим самим продовжувати злочинну діяльність.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра необґрунтована, ризики не доведені, підозрюваний має належну процесуальну поведінку, позитивні характеристики, родину. Просив відмовити в задоволенні клопотання та застосувати цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

31.05.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру в учиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знаття інформації з електронних комунікаційних мереж за терміналом з номером ІМЕІ - НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_11 від 18.03.2024;

- протоколом огляду від 22.05.2024 аналітичних довідок ДІАП НП України № 197/124/12/01/2024 від 25.03.2024 та № 196/124/12/01/2024 від 25.03.2024 щодо мобільних з`єднань абонентських номерів телефонів, що належать ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ;

- заявою ПАТ «Укрнафта» № 01/01/14/01/08-02/01/4441 від 28.05.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо,-відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 08.05.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо,-відеоконтроль особи ОСОБА_8 від 08.05.2024;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо,-відеоконтроль особи ОСОБА_9 від 08.05.2024;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 02.03.2024;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 05.03.2024;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження від 13.03.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 31.07.2024 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1