Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2778/24
Провадження № 1-кс/723/3489/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 332 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працює водієм ПП ОСОБА_7 , раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000317 від 22 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 , достовірно знаючи що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року у зв`язку з чим почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, маючи злочинний умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України у невстановлений час але не пізніше 09.07.2024 року підшукав двох осіб віком від 18 до 60 років щодо яких діють обмеження на виїзд за кордон та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 забрав їх із заздалегідь обумовлених місць та на автомобілі марки «Mersedes Benz» моделі «Sprinter 319 СDІ» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у його фактичному користуванні перевіз вказаних осіб до с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області, а звідти 10.07.2024 рокуповіз їх до лінії розмежування державного кордону України та Румунії наказавши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сховатися в салоні автомобіля і замаскуватися коробками та пакетами, які він перевозив як посилки, однак 11 липня 2024 року біля 00,50 години під час огляду автомобіля на території МПП для автомобільного сполучення «Красноїльськ» працівниками державної прикордонної служби були виявлені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.332 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України та зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового засідання, клопотання в частині застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визнав але не заперечував щодо обставин клолпотання. Свою винуватість визнав повністю і просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив застосувати домашній арешт або заставу у мінімальному розмірі посилаючись на те, що підозрюваний має сім`ю і міцні соціальні зв`язки, а також допомагав Збройним Силам України.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 11 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000317 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 332 КК України.

11 липня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Встановлюючи обґрунтованість підозри, слідчому судді не обов`язково аналізувати докази які підтверджують цю підозру, оскільки виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 року, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини вважає, що мають існувати факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що злочин міг бути вчинений саме підозрюваним.

Слідчим суддею досліджено докази обґрунтованості підозри, які надані суду, а саме:

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, яке дано начальником прикордонного оперативно-розшукового відділу на адресу відділення поліції АДРЕСА_2 ), а саме про те, що ОСОБА_4 в керованому ним автомобілі намагався вивезти за територію України двох громадян;

-протоколом огляду місця події, а саме автомобіля в якому підозрюваний намагався перевезти за межі України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які безпосередньо виявили двох людей в вантажнорму відсіку автомобіля яким керував ОСОБА_4 ;

- протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких незаконно намагався перевезти через лінію державного кордону України ОСОБА_4 .

Оцінюючи вказані докази, слідчий суддя знаходить їх на даний час, достатніми для висновку щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри від 11 липня 2024 року, у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, які є особами яких незаконно переправляли за межі України та зможе вчинити нові кримінальні правопорушення вказаної категорії.

Суд знаходить, доказаним ризик щодо можливості у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з тих підстав, що підозрюваний має можливість покинути територію України за системою «Шлях» та зважаючи на те, що за кордоном, в т.ч. в Італії проживають його батьки, дружина і донька. При цьому слідчий суддя констатує, що підозрюваний дійсно має міцні соціальні зв`язки, про які зазначав адвокат підозрюваного але тільки не на території України, а за її межами, зокрема по місцю фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме в Італії.

При цьому слідчий суддя враховує, що вказані обставини є релевантними до санкції ст. 332 ч.2 КК України тобто до міри покарання яка загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання його винуватим за вказаною статтею Кримінального кодексу України.

Доказаним на думку слідчого судді є також і ризик щодо можливості у підозрюваного незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки

із вказаними особами підозрюваний особисто знайомий, вони є його приятелями і він вже здійснював на них вплив у вигляді виконання ними його команд пов`язаних із процесом незаконного, таємного переправлення їх за кордон, які виконувались як внаслідок можливого незаслуженого авторитету підозрюваного ОСОБА_4 так і можливої обіцянки винагороди за виконання волі підозрюваного, а тому може незаконно на них впливати з метою зміни показань чи давання показань які б призвели до уникнення кримінальної відповідальності. Маючи єдину мету незаконно покинути територію України, підозрюваний настільки впливав на свідків, що вказані особи, будучи досить благопристойними громадянами, один із яких є студентом шостого курсу Західноукраїнського національного університету, дозволили прикидати себе пакунками, посилками та іншими ящиками, тобто під впливом підозрюваного опустилися від рівня благопристойності до рівня принизливості і не виключено, що такий вплив може повторитися, а відповідно вказане, на думку слідчого судді є ризиком.

Що стосується можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а особливо продовжити вчинення правопорушення то доказів можливості вчинення цього суду не надано, жодних намірів у підозрюваного до таких дій не озвучено, а відповідно ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вже вчиненого злочину, відсутній.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зазначаючи про підтверджені в суді ризики та навівши в суді підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор довів, що застосування інших, м`якших запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти підтвердженим ризикам.

При цьому слідчий суддя враховує, що такий найбільш суворий запобіжний захід застосовується, згідно положень п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Виходячи з обставин вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме наявність прямого умислу на сприяння незаконному переправленню осіб за межі держави під час дії в Україні воєнного стану а також на наявність двох підтверджених ризиків, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає неможливим врахування суспільної репутації підозрюваного, яка могла би вплинути на визначення можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на те, що доказів такої репутації ні прокурором ні стороною захисту суду не надано. Наявність на утриманні підозрюваного малолітньої доньки, ніяким чином не впливає на думку слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу оскільки дитина мешкає в Італії зі своєю мамою, а взаємовідносини підозрюваного із його сім`єю в суді не підтверджені жодними доказами. До того ж запобіжний захід обирається на певний період часу.

Допомогу, яку підозрюваний надавав півтора року тому Збройним Силам України, слідчий суддя оцінює, як позитивне характеризування підозрюваного і вказана обставина беззаперечно впливала б на міру покарання за вчинений злочин, однак в даний момент суд враховує, що такий обов`язок лежить на кожному громадянину України, а надана допомога є неспівмірною із наслідками вчиненого, в умовах воєнного стану, злочину в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

Разом з тим суд враховує, що згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті, яка не заперечує визначення розміру застави для злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Зважаючи на норми зазначені в ч.3 ст.183 КПК України, суд на виконання свого обов`язку щодо визначення розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначає його у відповідності до положень ст.182 ч.5 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, майновий та сімейний стан підозрюваного, його особу, молодий вік та ризики передбачені статтею 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 певні обов`язки.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави який, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя, враховуючи наявні ризики та роль підозрюваного у вчиненні цього злочину, як безпосереднього і одноособового організатора і виконавця злочину вважає, що таким розміром має бути 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 03 години 40 хвилин, 11 липня 2024 року.

Розмір застави визначити у межах 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, які можуть бути внесені як підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, код отримувача , банк одержувача Держказначейська служба України м.Київ, код банку отримувача 37567646, рахунок UA0008745, одержувач коштів: ТУ ДСА України в Чернівецькій області, зазначивши у призначенні платежу платіжного документу інформацію про ухвалу суду та ПІБ підозрюваного)

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язок, протягом двох місяців, прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою останніми періодичністю, не відлучатися із місця свого проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання та/або роботи, утримуватись від спілкування з будь-якою особою визначеною слідчим чи прокурором.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Сторожинецького районного суду Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_12