У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3312/23 № 1-кс/610/492/2024
м. Балаклія15 квітня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000718 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

11.04.2024 до суду надійшло клопотання слідчого про арешт майна від 11.04.2024.

Предметом клопотання є майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 7 ст. 111-1 КК України встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянином України, з особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням з метою завдання шкоди Україні, добровільно зайняв посаду т.зв. «бойца специального отделения быстрого реагирования Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области». Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з 07.06.2022 по середину серпня 2022 року ОСОБА_4 почав виконувати обов`язки дільничного поліцейського міста у новоствореному правоохоронному органі. До його функціональних обов`язків входило розкриття кримінальних правопорушень, профілактика раніше судимих осіб, проведення обшуків в домоволодіннях та вилучення мисливської зброї у місцевих жителів.

ОСОБА_4 23.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано заОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тому застосування арешту майна необхідне для виконання в подальшому можливого вироку суду в частині конфіскації майна.

Слідчий просив розглядати клопотання за його відсутності.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_4 про час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення йому повістки про виклик (а.с. 119), у судове засідання не з'явився.Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання з урахуванням визначеного законом скороченого строку розгляду клопотання, наслідків не розгляду клопотання, наявності права у власника майна на подачу клопотання про скасування арешту майна у разі його накладення.

Захисник просила розглядати клопотання за її відсутності (а.с. 122).

Як убачається з матеріалів клопотання, СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000718. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 7 ст. 111-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 10.11.2022.

Частиною 7 статті 111-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових або правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а також добровільна участь громадянина України в незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та/або в збройних формуваннях держави-агресора чи надання таким формуванням допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

23.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, тому застосування арешту майна необхідне для виконання в подальшому можливого вироку суду в частині конфіскації майна.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується:

1)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що в період окупації м. Балаклія серед охоронців створеного незаконного правоохоронного органу вона неодноразово бачила раніше їй знайомого місцевого жителя ОСОБА_4 , 1996 р.н., який чергував без зброї та в цивільному одязі. В подальшому дізналась від місцевих жителів, що ОСОБА_4 став дільничним при т.з. «народній міліції» створеного незаконного правоохоронного органу в окупованому м. Балаклія, ходив по будинках умовного району «Лагері» м. Балаклія, опитував людей, проводив перевірки раніше засудженого контингенту, представлявся «участковым», проводив у деяких осіб обшуки, при цьому ходив в цивільному одязі, та, як говорять місцеві жителі, на поясі в нього було щось схоже на пістолет.

2)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , з показань якої встановлено, що під час окупації вона проживала разом із сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно в липні 2022 року син їй сказав, що йому запропонували друзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 влаштуватися до «народної міліції». Він сказав, що бажає піти працювати, оскільки йому пообіцяли гарну заробітну плату, тому можна буде купувати необхідні для неї ліки, а також продукти. Свідок почала його відмовляти від цього, та ОСОБА_9 сказав, що подумає. Приблизно через два тижні він сказав, що поїде та напише заву про прийняття на роботу до «народної міліції». Вранці наступного дня він поїхав до міста, а коли повернувся, то сказав, що він написав заяву і тепер буде працювати в правоохоронних органах. Зі слів ОСОБА_4 , начальником був місцевий житель, колишній працівник Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_10 . Через три дні ОСОБА_4 вийшов на роботу. До його функцій входили: охорона осіб з адміністрації, які приходили до ринку, та збирали, як кажуть в народі «дань». Ходив на роботу він без форменого одягу, в цивільному, зброю йому не видавали, але він ходив з пістолетом-револьвером, який він купив колись на Західній України до початку війни, під патрон «Флобера». Службового посвідчення вона в нього не бачила. Потім його призначили на посаду «дільничного» по умовному району м. Балаклія «Лагері» на дільниці від АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 розповідав, що до його обов`язків входить: охорона громадської безпеки на дільниці, виявлення злочинів (крадіжки, наркотики, хуліганство, тощо). Також розповідав, що затриманих військовими людей він не катує, цим займаються російській військові. Заробітну плату він отримав один раз у сумі 35 000 російських рублів, а також приносив додому гуманітарну допомогу. Працював приблизно один місяць перед звільненням міста Балаклія Збройними силами України. Приблизно 4-5 вересня 2022 року ОСОБА_4 прийшов додому, недопрацювавши зміну, та сказав, що місто скоро звільнять наші військові, а тому йому потрібно дуже швидко тікати, після чого сів на свій мопед марки «Альфа» та поїхав, куди саме невідомо, але, скоріше за все, в сторону м. Куп`янськ.

3)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що знає ОСОБА_4 як місцевого жителя м. Балаклія. Так, в серпні 2022 року свідок перебував вдома за адресою: АДРЕСА_4 . Близько полудня до нього додому під`їхав автомобіль марки ВАЗ 2105, з українським державним номером, за кермом був ОСОБА_12 , місцевий житель м. Балаклія, з трьома чоловіками, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ще одним, якого він не знає, які були одягнуті в цивільний одяг, при собі мали зброю в кобурі на правій стороні. Вони покликали ОСОБА_11 , представились працівниками «народної міліції», та ОСОБА_4 показав йому своє посвідчення в темно червоній обкладинці, в якому було зазначено, що ОСОБА_4 - дільничний народної міліції м. Балаклія. ОСОБА_4 повідомив, що вони прихали відшукати викрадені речі. Обійшли двір та за будинком на городі побачили рослини коноплі. Через це вони провели обшук всього будинку, в ході якого знайшли дев`ять кущів рослини, схожої на коноплю, які вилучили. Протокол вилучення почав заповнювати ОСОБА_15 , а ОСОБА_4 запаковував кущі в мішок.

4)Даними протоколу впізнанням особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , під час якого він впізнав ОСОБА_4 , який проводив обшук його домоволодіння.

5)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 встановлено, що в липні 2022 року, він приходив до своєї матері ОСОБА_17 , яка працювала у незаконно створеній адміністрації. На вході до адміністрації чергували працівники «народної міліції», яка була створена окупаційною владою, та серед них свідок бачив місцевого жителя ОСОБА_4 , який також заступав на зміну та охороняв вхід. Одягнутий він був в цивільний одяг, на поясі в нього в кобурі був предмет схожий на зброю (пістолет-револьвер). Через деякий час ОСОБА_4 призначили на посаду «дільничного» по території умовного району «Лагері» міста Балаклія. Одного разу свідок бачив, як він з ще двома дільничними їхали по місту на автомобілі марки ВА3 білого кольору з прив`язаними на даху кущами коноплі, які у когось вилучили. Також свідку відомо, що ОСОБА_4 розкривав злочини та здійснював охорону громадської безпеки та порядку, охороняв кабінет коменданта збройних сил рф перед звільненням міста Балаклія від російських військових приблизно 5-7 вересня 2022 року, який знаходився на другому поверсі приміщення адміністрації м. Балаклія.

6)Даними протоколу впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_16 , під час якого він впізнав ОСОБА_4

7)Даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів, під час якого у старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 було вилучено документи:

Копії:

-«Приказ №1-лс от 05.07.2022» на 24 арк.;

-«Штатное распоряжение по пункту полиции № 1 (г. Балаклея)» на 24 арк. ;

-«Список личного состава УВД ВГА Харьковской области» на 10 арк.;

-ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області №185/4786/23, №1-кс 185/953/23 на 8 арк.;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів 21.04.2023 та опис до нього на 42 арк.;

-«Управление внутренних дел ВГА Харьковской области, Платежная ведомость №4 от 22 августа 2022 года на выплату денежного вознаграждения» на 4 арк.;

-«Управление внутренних дел ВГА Харьковской области, Платежная ведомость №14 от 22 августа 2022 года на выплату денежного вознаграждения на 4 арк.»

Оригінали:

- «Личное дело ОСОБА_19 », зміст: автобіографія ОСОБА_4 на 2 арк., анкета на 3 арк., копія закордонного паспорту ОСОБА_4 на 1 арк., копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк., копія картки платника податків ОСОБА_4 на 1 арк., копія свідоцтва про народження на 1 арк., копія трудової книжки на 1 арк., копія диплома про освіту на 7 арк., на 1 арк., заява ОСОБА_4 на 1 арк., фото ОСОБА_4 на 4 арк.;

- Трудовой договор ІНФОРМАЦІЯ_2 » за підписом « ОСОБА_19 » у 4 примірниках на 8 аркушах з додатками на 3 аркушах: «заявление», «согласие на обработку данных», «подписка о неразглашении информации»;

8) Даними протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.12.2023, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачає призначення покарання з можливістю конфіскації майна.

Тому зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 5 ст. 170 КК України, його необхідно арештувати з метою виконання в подальшому можливого вироку суду в частині конфіскації майна як виду покарання.

До того ж, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Клопотання слідчого не містить будь-яких доводів, які б вказували на неможливість застосування найменш обтяжливого способу арешту майна та необхідність застосування саме заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Тому суд вважає, що позбавлення права користування майном буде надмірним та невиправданим, що суттєво позначиться на інтересах його власника та в значній мірі обмежить його законні права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема не застосування заборони на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, може привести до його приховування, втрати, передачі майна.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою виконання в подальшому вироку суду в частині конфіскації майна та накладення арешту на вказане майно не завдасть шкоди охоронюваним правам та інтересам особи, а лише забезпечить можливу конфіскацію майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Отже арешт на житловим будинком накладається без такої заборони.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити частково.

2.Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ):

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . (без заборони використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у ньому),

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

3.В іншій частині клопотання відмовити.

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п 'яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1