Провадження № 1-кс/947/8236/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з заступником начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Одеса, маючи повну середню освіту, неодруженого, без дітей, різноробочого, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

20 червня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 931 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 2500000 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, що упровадженні Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 04.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 209 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на відсутність процесуальних ризиків, наявності позитивних характеристик, наявності хворів, численних грамот.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

19.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.209 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про державний кордон України» визначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України суші, вод, надр, повітряного простору.

Відповідно статті 2 цього закону, Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Координація діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави із захисту державного кордону здійснюється Державною прикордонною службою України. Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

Згідно статті 9 вищевказаного Закону України, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державний кордон України» Особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організовується та здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно допункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема статтею 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами внесеними після запровадження воєнного стану), право перетинання державного кордону України військовозобов`язаними надано особам лише з окремих документально підтверджених підстав.

Так, згідно з листом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 23-6122/0/6-22-вих від 24.02.2022, з метою забезпечення оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, проведення своєчасної та повної мобілізації, на період дії правового режиму воєнного стану виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонений (за виключеннями).

На території Одеської області постійно мешкає військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не мають законних підстав для перетину державного кордону в умовах воєнного стану, як військовозобов`язані.

Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про неможливість законного перетину ним державного кордону України в умовах воєнного стану, почали з`ясовувати чи наявні передбачені законом підстави для перетину ними державного кордону України у встановлений законом спосіб з метою переїзду до однієї з країн Європейського союзу.

В той же час, на території міста Одеси постійно мешкає громадянин ОСОБА_4 , який підтримує дружні взаємовідносини із громадянином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У невстановлений в ході досудового слідства дату та час, але не пізніше 04.04.2024, при невстановлених обставинах, ОСОБА_4 , вирішив організувати протиправну злочинну схему, що полягала у підшуканні осіб, яким заборонено виїзд за межі країни під час воєнного стану, та в подальшому за грошову винагороду організовувати незаконне переправлення таких осіб через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи, що для досягнення злочинного результату поза можливістю бути викритим є необхідним залучення інших осіб, ОСОБА_4 розробив план злочинних дій, та у не встановлений досудовим розслідуванням дату та час, залучив раніше знайомих йому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розкривши їм план та схему злочинної діяльності, вимоги законодавства України та способи усунення перешкод, а також їх функції, як учасників групи.

Відповідно до вказаного злочинного плану, підшукання осіб, які виявили бажання переміщення через державний кордон України, їх інструктаж, надання їм порад, вказівок та отримання і подальший розподіл грошових коштів покладався зокрема на ОСОБА_4 , та ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, при зустрічах представлявся співробітником ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, особисто при зустрічах, а також по телефону, надавав вказівки, поради стосовно усунення перешкод при незаконному перетині державного кордону України, консультував осіб, які замовляли у ОСОБА_4 та ОСОБА_9 документи, на підставі яких особи мають бути зняті з військового обліку, надавав вказівки щодо чітких правил поведінки таких осіб при незаконному перетині державного кордону України, виступав в ролі гаранта виготовлення вищенаведених документів.

Таким чином, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно - правових актів, ОСОБА_4 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, вирішив порушити суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, з корисливих мотивів та вчинити кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.04.2024, у ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел та план, що полягав у підшуканні осіб призовного віку, які бажали виїхати за межі державного кордону України, сприянні таким особам за грошову винагороду у виїзді, шляхом надання засобів - офіційних документів, серед яких: висновки військово-лікарських комісій, тимчасових посвідчень військовозобов`язаного, з внесеними до них відомостями про непридатність особи до військової служби за станом здоров`я, що є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та які надають право на безперешкодний виїзд за державний кордон України. Згідно вказаного плану, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мали забезпечити оформлення для останніх таких офіційних документів, їх отримання та видачу таким особам.

Так, у невстановлений в ході досудового слідства час та місці, при невстановлених обставинах, ОСОБА_4 познайомився із громадянином ОСОБА_7 , під час спілкування з яким повідомив останньому, що за надання йому грошової винагороди у розмірі 7000 США може сприяти особам, які не мають законних підстав для виїзду за кордон в умовах воєнного стану в отриманні офіційних документів висновків військово-лікарських комісій з подальшим оформленням тимчасових посвідчень військовозобов`язаних, які містять відомості стосовно непридатності осіб до військової служби за станом здоров`я з метою подальшого їх безперешкодного перетину державного кордону України. На що ОСОБА_7 повідомив, що в нього є декілька знайомих, серед яких ОСОБА_8 , які бажають виїхати за кордон.

В подальшому, розуміючи протиправність намірів ОСОБА_4 та його спільників, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до правоохоронних органів та діяв під контролем з метою викриття злочинної діяльності осіб, причетних до вказаного злочину.

23.04.2024 о 20 год. 13 хв., ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 , та повідомив, що йому необхідні документи, на підставі яких його буде знято з військового обліку. На що останній повідомив, що він може посприяти виготовленню таких документів, та надіслав повідомлення використовуючи багатоплатформову хмарну систему обміну миттєвих повідомлень «Telegram», із списком необхідних йому документів, зокрема копії паспорту громадянина України, копія картки платника податків, 3 фотокартки формату 3х4, список хронічних захворювань, якщо такі є у наявності, та повідомив, що вартість таких послуг становите 6 000 доларів США, на що ОСОБА_7 погодився, однак сказав, що йому потрібен час для збору зазначеної суми, на що ОСОБА_4 сказав, що може зробити йому знижку, і сума становитиме 5800 доларів США, на що останній погодився.

Надалі, 01.05.2024 о 14 год. 58 хв., ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Одеса, сквер Дюківський, під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 почав інструктувати шляхом надання порад, вказівок ОСОБА_7 стосовно того як йому поводитись в пункті перетину державного кордону, а також наголосив на необхідності вивчити симптоми захворювання, зазначеного в медичних документах, які в подальшому йому нададуть для перетину державного кордону, при цьому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 представив як свого помічника.

В подальшому, 07.05.2024 о 14 год. 56 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дюківська, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_7 , повторно повідомив останньому щодо можливості сприяння у оформленні необхідних документів, на підставі яких ОСОБА_7 зможе безперешкодно перетнути державний кордон України, за що останній має передати грошові кошти в сумі 5800 доларів США.

ОСОБА_4 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на отримання грошової винагороди, 07.05.2024 близько 15 год. 08 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дюківська, отримав від ОСОБА_7 грошову винагороду в розмірі 5 800 (п`ять тисяч вісімсот) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на цей день становить 228 265,38 (двісті двадцять вісім тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 38 копійок) грн. за оформлення вказаних документів на ім`я ОСОБА_7 , на підставі яких він зможе виїхати за межі території України. Також повідомив, що ОСОБА_7 зможе отримати необхідні йому документи через декілька тижнів.

В подальшому, 17.06.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 під час спілкування засобами телефонному зв`язку з особистого номеру мобільного телефону повідомив ОСОБА_7 на його особистий номер мобільного телефону, що раніше обумовлені ним документи готові та визначив зустріч з останнім 18.06.2024.

18.08.2024, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою: м. Одеса, на розі вулиць Єкатерининська та Успенська зі сторони вул. Успенська, у транспортному засобі «Land Cruiser Toyota Prado» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , приблизно о 13 год. 30 хв. передали офіційні документи, що надають ОСОБА_7 право на виїзд за межі державного кордону України, а саме:

довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.05.2024 на ім`я ОСОБА_7 , з внесеними до неї відомостями про непридатність останнього до військової служби за станом здоров`я, через наявність захворювання у вигляді: «Вроджені види розвитку системи Q,20-Q28, вроджені вади серця із СН ІІ-Б, гіпертензія 3ст, недостатність аортального клапану 2 ст, артеріальна гіпертонія 2 ст, кінкінг синдром, регургітація 2 ст, малі аномалії розвитку серця, пролапс аортального клапану, 2-х стулковий аортальний клапан, недостатність мітрального клапану 3ст»;

тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 28.05.2024 на ім`я ОСОБА_7 , з внесеними до нього відомостями про непридатність останнього до військової служби за станом здоров`я, які є підставою для незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України та виїзду за межі території України.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, за вказану вище грошову винагороду, вчинили сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок та засобів, надавши офіційні документи з внесеними до них відомостями про непридатність ОСОБА_7 до військової служби за станом здоров`я, внаслідок чого в нього з`явилось право для безперешкодного виїзду через державний кордон України.

Після чого протиправні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_9 були припинені співробітниками правоохоронних органів.

Крім того, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 , та залучивши до протиправної діяльності ОСОБА_10 , які незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, діючи за попередньою змовою, всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, продовжуючи свої злочинні дії, повторно, 10.06.2024 о 18 год. 21 хв. у невстановленому місці зустрілися з ОСОБА_8 та домовилися з ним про сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державного кордону України ОСОБА_8 , а також дев`яти його знайомими, шляхом надання засобів - офіційних документів, серед яких: висновки військово-лікарських комісій, тимчасових посвідчень військовозобов`язаного, з внесеними до них відомостями про непридатність особи до військової служби за станом здоров`я, що є підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та які надають право на безперешкодний виїзд за державний кордон України, за грошову винагороду.

ОСОБА_4 повідомив, що вартість таких послуг становитиме 70 000 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився. З метою переконання ОСОБА_8 у серйозності свої намірів, ОСОБА_10 , діючи, відповідно відведеної йому ролі, представляючись співробітником ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході

В ході зустрічі, ОСОБА_10 почав інструктувати шляхом надання порад, вказівок ОСОБА_8 стосовно його поведінки на пункті перетину державного кордону, та повідомив про необхідність вивчити симптоми захворювання, зазначеного в медичних документах, які в подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_9 йому нададуть для перетину державного кордону, а також назвав перелік документів, які необхідні для виготовлення документів, на підставі яких його та інших осіб буде знято з військового обліку.

18.06.2024 близько 13.50 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у транспортному засобі «Land Cruiser Toyota Prado» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 . ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 раніше обмувлені ними грошові кошти у розмірі 70 000 доларів США від ОСОБА_8 , після чого останні були затримані співробітниками правоохоронних органів, а їх злочинна діяльність припинена.

Крім того, 07.05.2024 о 14 год. 57 хв, знаходячись по вул. Дюківській у м. Одесі, отримав на свою ( ОСОБА_4 ) вимогу, грошову винагороду від ОСОБА_7 в розмірі 5 800 (п`ять тисяч вісімсот) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на цей день становить 228 265,38 гривень (двісті двадцять вісім тисяч двісті шістдесят п`ять).

Після чого, 08.05.2024 приблизно о 11 год 00 хв. направився до пункту обміну валют ТОВ «Фінансова компанія МАГНАТ», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 91, де здійснив обмін 2500 доларів США на гривневий еквівалент.

Далі, ОСОБА_4 направився до магазину електроніки «Алло», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, де за обміняні кошти придбав мобільний телефон «Apple Iphone 15 Pro Max», вартістю 54 999 гривень та навушники «Apple Airpods Pro 2nd ben», вартістю 12 498 гривень.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомив про обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 24.04.2024;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 24.04.2024;

- протоколом огляду і вручення грошових коштів від 07.05.2024;

- протоколом отримання добровільно наданого документу від 26.10.2023;

- протоколом за результатами проведення НСРД від 29.04.2024;

- протоколом за результатами проведення НСРД від 06.05.2024;

- протоколом огляду і вручення документів від 27.10.2023;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч.1 ст.209 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332, ч.1 ст.209 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При цьому слідчий суддя враховує, що зазначений ризик підвищений тим, що ОСОБА_4 неодружений, не має дітей та не має офіційного місця роботи.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

3.9. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими з огляду те, прокурор не навів доводів про можливість їх перебування під контролем підозрюваного. Також сторона обвинувачення не надала відомостей, які свідчили б про здійснення ОСОБА_4 протиправної діяльності у минулому чи інших доводів на користь цього ризику.

3.10. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, розміру обумовленої винагороди в сумі 70 000 долл. США, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2 119 600 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.11. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування якого проводиться у кримінальному провадженні № 0000036 від 04.04.2024;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з заступником начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 серпня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 119 600 (два мільйона сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 15 серпня 2024 року включно наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, тобто м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин кримінального правопорушення, досудове розслідування якого проводиться у кримінальному провадженні № 0000036 від 04.04.2024;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1