У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/269/24

06 березня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості, щодо якого внесені до ЄРДР за №0000009 від 12 лютого 2024 року,за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 проживає спільно із тестем ОСОБА_5 у житловому будинку АДРЕСА_2 , та перебуває з ним у близьких відносинах.

Упродовж тривалого часу ОСОБА_4 перебуває із тестем у неприязних відносинах, між ними часто виникають сварки, які супроводжуються вчиненням останнім психологічного насильства, що виражається у висловленні на адресу ОСОБА_5 образ, нецензурної лайки, а також погроз вчинення фізичного насильства.

07 лютого 2024 року о 18 годині 00 хвилин, в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілому, між останніми, на побутовому ґрунті, виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 почав ображати нецензурною лайкою ОСОБА_5 та вирішив спричинити йому тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи те, що потерпілий ОСОБА_5 є особою похилого віку, фізично більш уразливий, слабкий, схильний до легкого травмування, відчуваючи свою перевагу перед потерпілим у фізичній силі, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя, від якого останній не втримався на ногах та впав на підлогу і тим самим вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Унаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 завдано сильного фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під слизову оболонку нижньої губи та синця в ділянці козелки правого вуха, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки він є особою не судимою, вчинене кримінальне правопорушення класифікується, як кримінальний проступок, він щиро покаявся у вчиненому та повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував, щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки із останнім він примирився, обвинувачений повністю відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням.

Прокурор ОСОБА_3 проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України з підстав передбачених ст. 45 КК України не заперечувала.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню враховуючи таке.

Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Статтею 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України, яке було вчинене ОСОБА_4 класифікується, як кримінальний проступок.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачено, що такою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

З доводів клопотання показань обвинуваченого, матеріалів кримінального провадження наданих прокурором вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням потерпілому.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні всі елементи, передбачені ст. 45 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Так, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, у тому числі передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, обставини скоєння кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, і повністю усунув (відшкодував) спричинену ним шкоду, що в свою чергу свідчить та підтверджує факт дійового каяття. Крім того, обвинувачений дав свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з його дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 26,284,288, 314,372,477 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження відомості, щодо якого внесені до ЄРДР за №0000009 від 12 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі:

CD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 07 лютого 2024 року зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000009 від 12 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: