Провадження №1-в/127/672/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закон України «Про амністію у 2016 році», суд -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області від захисника адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 надійшло клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закон України «Про амністію у 2016 році».

Клопотання мотивоване тим, що на думку захисника згідно п. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) можливе зарахування засудженій в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020, на підставі ч. 2 ст. 72 КК України, зараховано засудженій ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі лише період з 02.10.2017 по 19.01.2018.

Однак, у період часу з 27.04.2017 по 19.10.2018 відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вона фактично перебувала у СІЗО ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», у зв`язку з чим, вказаний період також слід зарахувати в строк покарання.

Крім того, злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року у справі №127/11849/15-к, був вчинений до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII.

Крім того, на день набрання чинності вищевказаним Законом України «Про амністію у 2016 році» - 07.09.2017 року та на даний час засуджена мала (та має) двох дітей, яким на той час не виповнилося 18 років, а саме:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій станом на 07.09.2017 року виповнилося лише 14 (чотирнадцять) років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому станом на 07.09.2017 року виповнилося лише 2 (два) роки, та який є малолітнім на даний час, щ підтверджується свідоцтвом про ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьківських прав щодо своїх дітей ОСОБА_8 (до укладення шлюбу - ОСОБА_9 не позбавлена.

Засуджену ОСОБА_5 взято під варту 27.04.2017 тобто до прийняття Закону України "Про амністію в 2016 році".

Відтак, станом на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» - 07.09.2017 року, засуджена ОСОБА_5 була особою, яка підпадає під дію п. «в» ст. 1 вищевказаного Закону та вона повинна бути звільнена від відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року у справі №127/11849/15.

В судове засідання призначене на 05.04.2024 захисник ОСОБА_4 не з`явилась, проте надала суду заяву в якій просила суд вищевказане клопотання задовольнити повністю, з підстав викладених в ньому.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання адвоката, у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.

Суд, дослідивши клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 , матеріали кримінального провадження № 127/11849/15-к, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №127/11849/15-к вбачається, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02.10.2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, а саме з 02.10.2017 по 30.11.2017.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2017 ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 21.11.2017 по 19.01.2018 включно.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 відносно ОСОБА_5 , залишено без змін. На підставі ч. 2 ст. 72 КК України зараховано засудженій ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 02.10.2017 по 19.01.2018.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2021 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 та ухвала Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 щодо ОСОБА_5 , залишено без змін.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (у редакції відповідно до змін, внесених Законом України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, з наведеного слідує, що засудженій ОСОБА_5 ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 (Справа №127/11849/15-к) в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) вже зараховано строк попереднього ув`язнення зазначений в клопотанні, а саме починаючи з 02.10.2017 по 19.01.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в частині задоволення клопотання про зарахування засудженій ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 27.04.2017 до 02.10.2017, а також з 19.01.2018 по 19.10.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити.

Щодо застосування до засудженої ОСОБА_5 Закон України «Про амністію у 2016 році», суд дійшов до наступного висновку.

Так, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішити питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України, (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 не виконаний, засуджену ОСОБА_5 оголошено в розшук, на даний момент вживаються активні дії щодо розшуку останньої.

Вказане свідчить, що подане клопотання, а саме, в частині застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» має вирішуватись судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_5 на даний час не виконується, оскільки засуджена перебуває у розшуку.

Стаття 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» та стаття 6-1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та інших законодавчих актів України передбачають прийняття рішень про застосування чи незастосування акту амністії щодо кожної особи індивідуально, після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Крім того, стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» вимагає обов`язкову участь в суді засудженого щодо якого вирішується питання про амністію, який має дати свою згоду суду в усній чи письмовій формі на застосування амністії із обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

На поштову адресу суду надійшла заява ОСОБА_5 про застосування амністії, підпис якої не завірений в належний спосіб (особу не встановлено), що не може замінити встановлені вимоги закону.

Окрім того, захисник ОСОБА_4 у судових засіданнях зазначала, що особисто із засудженою ОСОБА_5 , не спілкувалась, оскільки договір про надання правової допомоги вона (захисник) заключала із донькою засудженої, а відтак узгодження, в тому числі правової позиції, щодо розгляду цього клопотання відбувалось лише через доньку засудженої.

Таким чином, зважаючи, що місце виконання вироку суду невідоме, як і невідоме місце перебування засудженої ОСОБА_5 , що виключає витребування і залучення із установи виконання покарання необхідних відомостей, необхідних для вирішення клопотання в частині застосування акту амністії. У зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 в частині застосування до засудженої ОСОБА_5 положень Закону України «Про амністію у 2016 році», слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закон України «Про амністію у 2016 році», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: