У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/741/24

провадження № 1-кс/0285/346/24

07 березня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління поліції в Житомирській області ОСОБА_6 ,

погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Середня Деражня Звягельського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч.1 ст.263 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 02.02.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Із клопотання слідує, що у 2023 році, але не пізніше 02.02.2024, точний час не встановлено, ОСОБА_4 знайшов у невстановленому слідством місці предмет, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яку вирішив незаконно присвоїти собі для її подальшого незаконного зберігання.

Далі 02.02.2024 близько 14 години ОСОБА_4 , маючи умисел на вчинення злочинів проти власності та громадської безпеки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з метою пошкодження чужого майна шляхом вибуху, підійшов до домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_7 , та дістав із своєї кишені куртки заздалегідь підготовлений предмет, а саме: наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, вийняв кільце із чекою та із прикладанням фізичної сили, кинув на територію вищевказаного подвір`я, в результаті чого стався вибух. Впевнившись, що вибухом пошкоджено майно, а саме легковий автомобіль марки Opel Vectra із реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 . ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому в ході огляду місця події 02.02.2024 в період часу з 18 год. 10 хв. по 20 год. 15 хв. по вул. Сонячна, 14, м. Звягель Житомирської області, виявлено та вилучено металеві фрагменти, які згідно висновку експерта комплексної судової вибухово-технічної експертизи є фрагментами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яка належить до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів.

29.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що збитки потерпілому відшкодовані, підозрюваний не ухиляється від слідства та суду, при цьому свою причетність до скоєння інкримінованого йому діяння не заперечив.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст.131 КПК України). Виключною та єдиною метою їх застосування є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження, в рамках якого 29.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та в умисному знищенні чужого майна шляхом вибуху.

«Розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Вона передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (практика Європейського суду, рішення «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства»).

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які зазначені в частині першій вказаної статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Сукупність матеріалів судової справи, наданої суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, в ОСОБА_8 підозрюється.

Разом з тим, подане слідчим клопотання неповною мірою відповідає вищевказаним вимогам. Так, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, проте клопотання не містить викладу обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризику, обґрунтування неможливості запобігання ризику.

Зокрема, як у клопотанні, так і під час судового засідання прокурором не доведено те, що ОСОБА_4 намагався ухилитися від органів досудового розслідування.

Твердження сторони обвинувачення про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не є достатнім для обрання будь-якого запобіжного заходу. Ризик переховування підозрюваного від правосуддя, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий їх незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу.

З матеріалів клопотання слідчий суддя вбачає, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання. Крім того, досліджені у судовому засіданні матеріали свідчать, що ОСОБА_4 не переховувався від досудового розслідування, надав пояснення по суті інкримінованого йому кримінального правопорушення та відшкодував потерпілому ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду, що у своїй сукупності дає підстави стверджувати про недоведеність стороною обвинувачення наявності хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризиків, про існування яких зазначено в клопотанні, не надано будь-яких доказів, які б були достатніми для суду, щоб дійти висновку про те, що ризик переховування від слідства та суду дійсно існує, і лише обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, в зв`язку із чим суд приходить до висновку про те, що в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись статтями 110, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідча суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління поліції в Житомирській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошений 08.03.2024 року о 09:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1