ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/816/24 Справа № 206/5101/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000610 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрито,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, є кримінальним проступком, однак відповідно до ч.1 ст.289 КК України за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тому відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Суб`єктивна сторона ч.1 ст.289 КК України виражається в прямому умислі, оскільки особа усвідомлює, що протиправно заволодіває чужим транспортним засобом всупереч або поза волею власника (користувача), і бажає це зробити.

Таким чином, судом неправильно застосовано положення ст.46 КК України

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, потерпіла заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 у зв`язку із примиренням, на підставі ст.46 КК України, та просила закрити кримінального провадження відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальний проступок, на теперішній час обвинувачений і потерпіла примирилися, про що потерпіла подала суду відповідну заяву. Обвинувачений повністю відшкодував завдані збитки, потерпіла ОСОБА_10 не має претензій матеріального характеру до обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тому кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, захисника та законного представника обвинуваченого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає слушними з огляду на таке.

З ухвали суду вбачається, що потерпілою ОСОБА_10 в судовому засіданні заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченим, та закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд першої інстанції, постановлюючи ухвалу, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченим, та закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, в мотивувальній частині цієї ухвали, суд обґрунтував своє рішення тим, що ОСОБА_9 вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдані збитки.

Однак, колегією суддів встановлено, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, так як санкція ч.1 ст.289 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

При цьому, суб`єктивна сторона ч.1 ст.289 КК України виражається в прямому умислі, оскільки особа усвідомлює, що протиправно заволодіває чужим транспортним засобом всупереч або поза волею власника (користувача), і бажає це зробити.

Таким чином, суд першої інстанції, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України на підставі ст.46 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Допущені порушення кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно із вимогами п. 3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пункт 2 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.

Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки має продовжуватись судовий розгляд кримінального провадження судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції відповідно до ст. 412, 415 КПК України, під час якого необхідно врахувати виявлені порушення кримінального процесуального закону та постановити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_9 - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4