Справа № 138/1469/24
Провадження №:1-кс/138/578/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000219 від 12.05.2024,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.05.2024 на мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13» ІМЕІ НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що останній не є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, з мобільними телефонами проведено необхідні експертизи.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд клопотання у її та ОСОБА_3 відсутність, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти часткового задоволення клопотання, повернувши телефони у користування ОСОБА_3 проте із залишенням заборони розпорядження ними, оскільки телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні і може виникнути необхідність у їх подальшому дослідженні в ході судового розгляду чи призначенні відповідної експертизи.

Дослідивши зміст клопотання з додатками, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

12.05.2024 Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000219за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В рамках даного провадження 12.05.2024 у ході огляду транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touareg» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_3 , крім іншого, вилучено мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 , який поміщено до спец пакету «Національна поліція України» CRI 1023553, та мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13» ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету «Національна поліція України» CRI1023552, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 12.05.2024 мобільні телефони визнано речовими доказами у провадженні.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.05.2024 було накладено арешт, крім іншого, на мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13» ІМЕІ НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим проведено необхідні слідчі (розшукові) дії з телефонами, зокрема їх огляд, про що свідчить протокол огляду предмета від 06.06.2024.

Постановою слідчого від 12.05.2024 телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, а також розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням кримінального провадження, те, що досудове розслідування триває та телефони визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку задовольнити клопотання, знявши арешт з телефонів частково шляхом заборони розпорядження ними та їх відчуження, повернувши їх власникові у користування.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне попередити власника майнаОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-174, 309, 369-372КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений на мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13 Pro Max» ІМЕІ НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Apple» моделі «ІPhone 13» ІМЕІ НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_3 ,частково: заборонити розпорядження мобільними телефонами та їх відчуження, повернувши їх ОСОБА_3 у користування.

Попередити власника мобільних телефонів ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, яка стосується незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Матеріали кримінального провадження № 0000219 від 12.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, повернути до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1