Справа № 309/3479/24
Провадження № 1-кс/309/534/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 користувача та власника вилученого майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000417 від 16.07.2024 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України про арешт тимчасово вилученого майна ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.07.2024 приблизно о 17:30 годин водій автомобіля марки «Мерседес Віто» д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 рухаючись по автомобільній дорозі сполученням смт. Буштино Тячівського району - смт. Вишково Хустського району, не зупинив транспортний засіб на законну вимогу працівників відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону Державної прикордонної служби України біля КРП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та продовжив свій рух у напрямку центральної частини смт. Вишково Хустського району.

Після цього, в момент коли ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який користується карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 повертався, а саме рухався із смт. Вишково Хустського району в напрямку смт. Буштино Тячівського району був зупинений працівниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону де ОСОБА_4 замкнувся у салоні вказаного автомобіля, поводив себе неадекватно, висловлював свою невдоволеність стосовно розміщення КРП на даній ділянці дороги та злісно відмовлявся виконувати законні вимоги працівників відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону, які були спрямовані на перевірку документів ОСОБА_4 та поверхневої перевірки керованого ним автомобіля марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 .

Під час проведення адміністративного затримання ОСОБА_4 працівниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону, останній погрожував їм розправою та за допомогою розкладного ножа, вчиняючи опір діям працівників відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону, вдарив інспектора прикордонної служби відділення інженерного обладнання, державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сержанта ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 в ліву руку та спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаної не проникаючої рани (3,5 см.) в ділянці лівого передзаписного суглоба. Після цього сержант ОСОБА_6 з метою припинення правопорушення та у зв`язку із тим, що його здоров`ю та здоров`ю оточуючих загрожувала небезпека, вийняв із кобури травматичний пістолет моделі «ФОРТ» та здійснив один постріл у ребро жорсткості передніх лівих дверей автомобіля.

В ході огляду місця події який проводився 15.07.2024 у період із 19:13 годин по 19:25 годин на автомобільній дорозі сполученням смт. Буштино Тячівського району-смт. Вишково Хустського району безпосередньо біля КРП «Вишково» було виявлено автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 який розташовано по середині проїжджої частини дороги в напрямку смт. Буштино. В ході огляду автомобіля встановлено, що на момент огляду склопакети лівої та правої пасажирських дверцят із явними ознаками механічних пошкоджень (розбиті). Під дверцятами на асфальто -бетонному покритті дороги та салону автомобіля наявний осип скла. На момент огляду передні ліві дверцята автомобіля відкриті. На ребрі жорсткості передніх лівих дверцят автомобіля виявлено механічне пошкодження у виді вм`ятини округлої форми. У кишені передніх лівих дверей автомобіля виявлено скляну пляшку імовірно із пива, яку упаковано у спеціальний пакет № WAR1879365. На порозі біля сидіння водія виявлено мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору, на якому наявний пароль, - вилучено та упаковано у спеціальний пакет № PSP1238530, біля заднього лівого колеса автомобіля на асфальтному покритті дороги виявлено стріляну гільзу із маркуванням «ФОРТ-9мм.», - вилучено та упаковано у спеціальний пакет № PSP1238528. У салоні автомобіля а саме на торпеді, під лобовим склом перед сидінням пасажира з права виявлено розкладний ніж із дерев`яною рукояткою, при детальному огляді клинка ножа виявлено нашарування речовини бурого кольору, яка схожа на кров, - ніж вилучено та упаковано у паперовий конверт «Національна Поліція України».

Автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 вилучено та поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно із страховим полісом АР /6347894 автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Працівниками Державної прикордонної служби України ОСОБА_4 затримано за ст. 185 КУпАП та поміщено до ПТТ «Солотвино» звідки звільнений 16.07.2024.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у частині 2 ст.167 КПК України, тобто критеріям тимчасово вилученого майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене, що вилучені речові докази, зберегли на собі сліди вчинення злочину, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, як транспортний засіб де відбувалось адміністративне затримання ОСОБА_4 та поранення ОСОБА_6 , ніж є предметом вчинення злочину, за допомогою мобільного телефону «Редмі» ОСОБА_4 здійснював відео зйомку дій працівників поліції, який потребує додаткового огляду та згідно п.4 ст. 2 ст. 167 КПК України відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, однак в разі не накладення арешту на них, їх необхідно негайно повернути, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, особі у якої воно вилучено, що може привести до втрати чи знищення речових доказів,

В судовому засіданні слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині.

В судовому засіданні власник та власник та користувач вилученого майна ОСОБА_4 частково заперечив проти задоволення клопотання. Суду ствердив, що він не заперечує проти накладення арешту на пляшку імовірно із пива, яку упаковано у спеціальний пакет № WAR1879365; стріляну гільзу із маркуванням «ФОРТ-9мм.», яку упаковано у спеціальний пакет № PSP1238528; та на розкладний ніж із дерев`яною рукояткою, на клинку якого наявне нашарування речовини бурого кольору, яка схожа на кров. Заперечує проти накладення арешту на його мобільний телефон, оскільки він є приватним підприємцем, у ньому зафіксовані номери мобільних телефонів , які йому необхідні для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, в мобільному телефоні наявні різні застосунки , які необхідні йому для проведення різних оплат, а також для отримання інформації від сімейного лікаря щодо лікування. Також він запресує проти накладення арешту на автомобіль, оскільки автомобіль йому не належить , а власником є ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно частково дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно частково відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Не підлягає до задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 виходячи з наступного.

У ч. 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що на автомобіль необхідно накласти арешт оскільки в ньому здійснювалось адміністративне затримання та поранення ОСОБА_6 , однак з даними твердженнями слідчий суддя погодитись не може, оскільки слідчим в судовому засіданні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вбачає, що слідчим належним чином не доведено необхідність накладення арешту на автомобіль, а також недоведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

За наведених вище обставин , слідчий суддя вважає , що в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Також слідчий суддя не погоджується з твердженням ОСОБА_4 в частині відсутності підстав для накладення арешту на його мобільний телефон, який було вилучено, оскільки він сам в судовому засідання ствердив, що він фіксував на цей мобільний телефон ситуацію, яка мала місце 15.07.2024 р., а отже в ньому зафіксовані відомості, які можуть бути використані слідчим як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя ,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000417 від 16.07.2024 р. щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити частково .

Накласти арешт на речові докази у даному кримінальному провадженні, з метою їх збереження, а саме на скляну пляшку імовірно із пива, яку упаковано у спеціальний пакет № WAR1879365; мобільний телефон марки «Редмі» чорного кольору, який упаковано у спеціальний пакет № PSP1238530; стріляну гільзу із маркуванням «ФОРТ-9мм.», яку упаковано у спеціальний пакет № PSP1238528; розкладний ніж із дерев`яною рукояткою, на клинку якого наявне нашарування речовини бурого кольору, яка схожа на кров, який упаковано у паперовий конверт «Національна Поліція України».

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Віто» д.н.з НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 відмовити.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Хустського РУПН ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 22 липня 2024 р.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1