У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, заяву судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід, у справі № 308/14663/18 (1 -кс/308/2446/24) за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003857 від 06.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 0003857 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

23.04.2024 року суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 подана заява про самовідвід від участі у розгляді вищевказаного кримінального провадження, який мотивовано тим, що головуюча суддя ОСОБА_3 розглядала цивільну справу №308/7956/17и за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області , Виконавчого комітету Ужгородськоої міської ради , про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні об`єктом спільної сумісної власності та нею при розгляді даної справи вже було досліджено ряд доказів , які також є доказами в кримінальній справі № 308/14663/18 (1 -кс/308/2446/24) по обвинуваченню ОСОБА_4 . У заяві суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_8 зазначає, що оскільки нею, як суддею при розгляді цивільної справи №308/7956/17и вже висловлювалась правова позиція щодо оцінки доказів , які є предметом дослідження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, то виходячи з вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК Україи , з метою забезпечення права на справедливий судовий розгляд та недопущення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності суду , є необхідність заявлення самовідводу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2024 року для розгляду заяви про самовідвід визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .

Учасники кримінального провадження, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явились.

Суддя ОСОБА_3 не з`явилася в судове засідання , про час, дату та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши заяву судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід, приходить до наступного висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесі визначені ст. ст. 75-76 КПК України. Пунктом 4 частини 1статті 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Зокрема, суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

Безсторонність (неупередженість) суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, а саме: при врахуванні особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, зокрема , шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумніву його безсторонності. Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

Статтею 7 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки.

У пункті 49 Висновку N 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що судді у своїй діяльності повинні керуватися принципами професійної поведінки.

Стосовно правил поведінки судді Консультативна рада європейських суддів вважає, що кожний окремий суддя повинен забезпечувати високий ступінь професійної компетентності, мати високий рівень професійної свідомості та виконувати свої обов`язки ретельно (пункт 50 Висновку Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи N 3 (2002).

Водночас, посилання на п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, без вказівки в чому саме полягають підстави для самовідводу, унеможливлює надання оцінки заявленому самовідводу судом який його вирішує, задля уникнення можливих зловживань правом на самовідвід.

Таким чином, заявляючи самовідвід, суддя повинен вказати які саме об`єктивні та суб`єктивні обставини стали підставою для самовідводу.

Згідно ст. 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції та законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику.

Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь-які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього. Судді мають бути незалежними, у тому числі і від впливу урядових чиновників, засобів масової інформації, громадської думки, впливу членів родини.

В справі «Гаусшильдт проти Данії» ЄСПЛ зазначав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу (самовідводу) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Заява про самовідвід зокрема мотивована тим, що під час розгляду цивільну справу №308/7956/17и за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області , Виконавчого комітету Ужгородськоої міської ради , про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні об`єктом спільної сумісної власності, при розгляді даної справи вже було досліджено ряд доказів , які також є доказами у кримінальній справі № 308/14663/18 (1 -кс/308/2446/24) по обвинуваченню ОСОБА_4 та суддею висловлювалась правова позиція щодо оцінки ряду доказів , а тому , на думку судді, у учасників судового розгляду можуть виникнути сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Однак, чинним законодавством України не передбачено прямої заборони судді, суду розглядати кримінальне провадження, в якому мають бути досліджені ті самі докази, які досліджувались судом у іншій справі, оскільки, згідно вимог ст. 94 КПК України , жоден доказ не має наперед встановленої сили, а відтак, з врахуванням принципу невинуватості, немає підстав вважати, що дослідження доказів у іншому провадженні а саме у цивільній справі №308/7956/17и, де відповідачем також був ОСОБА_4 , може якимось чином вплинути на безсторонність судді ОСОБА_3 , під час розгляду кримінального провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003857 від 06.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Зокрема, як вбачається з заяви про самовідвід судді, при розгляді цивільної справи №308/7956/17и, суддею жодним чином не висловлювалась думка, правова позиція щодо діяння обвинуваченого ОСОБА_4 на предмет навності ознак правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Беручи до уваги те, що особиста безсторонність суду презюмується, а доказів протилежного у суду немає, відсутні підстави вважати про наявність у судді суб`єктивно упередженого ставлення до сторін процесу або про наявність у судді певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи.

Безпосередність дослідження та оцінка доказів є безпосереднім обов`язком судді згідно ст. 23 КПК України та здійснюється за внутрішнім переконанням відповідно до положень статті 94 КПК України за сукупністю зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того , слід зазначити, що обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження відвід судді ОСОБА_3 не заявлявся, що також свідчить про довіру учасників справи суду, обставини, які б викликали у них сумніви у неупередженості судді відсутні.

Таким чином, під час розгляду питання про самовідвід не було встановлено і не було доведено наявність реальних і обґрунтованих обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 та унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі, у зв`язку з чим, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 75, 80, 81 , 94, 369, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , про самовідвід у справі № 308/14663/18 (1 -кс/308/2446/24) за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003857 від 06.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.04.2024 року о 16 годині 00 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1