справа № 166/182/24
провадження № 1-кп/166/36/24
ВИРОК

іменем України

30 квітня 2024 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000444, відомості про яке внесено до ЄРДР 09 листопада 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Височне Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , перебуваючи з 30 березня 2007 року на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), як військовозобов`язаний, за результатами медичного огляду визнаний 09 жовтня 2023 року Ратнівською територіальною позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 придатним до військової служби без обмежень.

На виконання Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 69/2022 із подальшими змінами та доповненнями, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ОСОБА_4 10 жовтня 2023 року о 18 год 10 хв, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , відмовився отримувати від працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку про обов`язок з`явитися 16 жовтня 2023 року о 18 год 00 хв у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини у команді № НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період.

У подальшому ОСОБА_4 , будучи обізнаним про необхідність явки 16 жовтня 2023 року о 18 год 00 хв у ІНФОРМАЦІЯ_3 , усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, Указу Президента України "Про загальну мобілізацію", ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", діючи умисно, не маючи правових підстав для відстрочки від призову та підстав, які застосовуються до осіб, які не підлягають призову, не з`явився без поважних причин 16 жовтня 2023 року о 18 год 00 хв у пункт збору до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 перед відправленням у команді № НОМЕР_1 до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією, чим порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації і тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Обвинувачений винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання про те, що є військовозобов`язаним, пройшов медичну комісію, якою визнаний придатним до військової служби. У вказані в обвинувальному акті дату, час відмовився від отримання повістки про виклик до РТЦК, до РТЦК у повідомлений працівниками цього центру час для відправки до військової частини не з`явився. Причину неявки пояснив необхідністю догляду за матір`ю особою з інвалідністю ІІІ групи, яка має проблеми із слухом, не може фізично працювати. Зазначив, що проживають із матір`ю лише вдвох на хуторі, найближчі сусіди проживають від їхнього будинку на відстані приблизно один кілометр. Указав, що підстав для відстрочки від призову не має. У скоєному розкаявся, просив суворо не карати.

Судом установлено, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд за їх згодою відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

При призначенні виду покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є закінченим нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на спостереженні у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проживає із матір`ю особою з інвалідністю ІІІ групи, якій протипоказана праця з фізичним навантаженням, та здійснює догляд за нею, а також бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу пробації, згідно із якою ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення і ризик небезпеки для суспільства визначено як середній та висловлена думка про можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Незважаючи на наявність указаних вище позитивних характеризуючих даних, суд бере до уваги обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, - під час повномасштабної збройної агресією РФ, у зв`язку з чим особливо актуальним є конституційний обов`язок кожного громадянина захищати Батьківщину. В умовах запровадженого на всій території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації указане обвинуваченим злочинне діяння становить значну суспільну небезпечність, адже створює в очах громадян та суспільства негативне враження безкарності. За таких обставин суд дійшов висновку про досягнення мети покарання за умови призначення покарання, яке слід відбувати реально.

Однак з огляду на наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, суд на підставі ч.1 ст.69 КК України вважає за можливе перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ст. 336 КК України, а саме обмеження волі на мінімальний строк.

На думку суду, таке покарання, яке необхідно відбувати реально, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ, а саме корінець розписки про отримання повістки залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, окрім як з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1