У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/827/23 № 1-кс/610/373/2024
м. Балаклія06 березня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

прокурора: ОСОБА_2 ,

підозрюваного: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 (відеоконференція),

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000013 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербівка Балаклійського району Харківської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, розлученого, на час вчинення інкримінованих дій судимого:

26.08.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 127 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнений від покарання з випробуванням на 3 р. і покладенням обов`язків),

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 114-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано повідомленням про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

oпереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

oнезаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

oвчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор клопотання підтримав із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, свою вину не визнав, пояснив по суті, що його оговорюють.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що ризики, на які вказує прокурор, відсутні, ніякими доказами не підтверджуються. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід - у виді цілодобового домашнього арешту.

Судом встановлено, що слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 05.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 114-2 КК України.

06.03.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 - вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; ч. 2 ст. 114-2 КК України - вчинення несанкціонованого поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушення за таких обставин:

«Під час тимчасової окупації м. Балаклія та с. Вербівка Ізюмського району, Харківської області, у період часу з початку березня 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у громадянина України ОСОБА_3 , виник кримінальний протиправний умисел, направлений на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації рішень держави агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а також підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам збройних формувань держави-агресора.

Реалізуючи вищевказаний кримінально-протиправний умисел, у період часу з початку березня 2022 року по травень 2022 року, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він є громадянином України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, переслідуючи антидержавницькі мотиви на шкоду інтересам України, оцінивши обстановку в умовах тимчасової окупації, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників країни-агресора, вирішив вчинити умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, шляхом реалізації рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме добровільно разом з військовими рф почав здійснювати перевірку документів у осіб та транспортних засобів, що рухались через блокпости, які були облаштовані бетонними блоками і контролювалися військовими рф та поруч з якими стояла військова техніка рф, один з яких був розташований в місті Балаклія на мосту через залізничні колії, поблизу перехрестя вулиць Новоселівка, Харківська, Савинське шосе та Геологічна, а інший в с. Вербівка, Ізюмського району, Харківської області по вулиці Центральній, поблизу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», при цьому ОСОБА_3 був одягнений в камуфляжну форму зразка рф, маючи на лівій руці прапор рф (триколор) та при собі автоматичну зброю в руках..».

«05.09.2023 о 03.08 годині громадянин України ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи на території с. Вербівка, Ізюмського району, Харківської області, за допомогою власного мобільного телефону марки «VIVO», моделі «Y31 V 2036», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , використовуючи акаунт мобільного додатку «Telegram», що зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , в особистій переписці з користувачем додатку «Telegram», що зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_7 », відправив скріншот карти з геоміткою та координатами, де на території дитячого навчального закладу АДРЕСА_1 з 28.08.2023 по 05.10.2023 дислокувався особовий склад ВЧ НОМЕР_5 , тим самим несанкціоновано поширив інформацію про місце розташування військовослужбовців Збройних сил України, інформація щодо яких не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами».

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 114-2 КК України, що підтверджується:

1)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , з якого встановлено, що наприкінці травня 2022, тобто під час окупації м. Балаклія і с. Вербівка Ізюмського району Харківської області військовими рф, він їхав на велосипеді в м. Балаклія. Перед блокпостом поряд з магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2» він зупинився, щоб в нього військові рф перевірили документи. Перед ним проїжджали місцеві жителі с. Вербівка, через вказаний блокпост на велосипеді, до них підійшли два військових рф, одягнуті у військову російську форму, у них на руках були георгіївські стрічки, а у одного з них прапор рф на лівій руці. В одному з них свідок впізнав місцевого мешканця с. Вербівка ОСОБА_9 . Він взяв паспорт громадянина України у людей, що проїжджали перед свідком та віддав документи, іншому військовому рф, щоб той їх записав до якогось журналу. На блокпості ОСОБА_3 поводив себе вільно, за ним ніхто не ходив із військових рф з автоматами, тобто він це робив добровільно та було видно, що це йому подобається. В липні 2022 року ОСОБА_8 бачив поряд з Вербівською сільською радою ОСОБА_3 , який вільно спілкувався з військовими рф.

2)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , з показань якого було встановлено, що він знає гр. ОСОБА_3 як місцевого жителя с. Вербівка, Ізюмського району, Харківської області. На початку квітня 2022 під час окупації м. Балаклія і с. Вербівка ОСОБА_10 їхав на своєму автомобілі із с.Вербівки в м. Балаклія. На блокпосту біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», до нього підійшли два чоловіка в російській військовій формі, один з них був ОСОБА_3 , з автоматом АКМ-74 через плече. ОСОБА_9 запитав у свідка документи (паспорт та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), переписав всі його дані у якийсь журнал, потім повернув документи та спитав, куди він буде їхати, на що свідок відповів, що у місто Балаклія. Потім ОСОБА_3 у наказному тоні сказав відчинити багажник, задні двері автомобіля, перевірив його, та свідок повернувся до автомобіля. Потім він запитав у свідка, чи буде той повертатись назад, на що свідок відповів, що так, сьогодні повернеться. Також вже наприкінці квітня 2022 свідок знову рухався в м. Балаклія, для перевірки стану своєї квартири, коли на блокпості, біля «нафтобази» на виїзді із с. Вербівка в сторону м. Балаклія, він зупинився як завжди на блокпості, щоб його автомобіль перевірили, до свідка знов підійшов ОСОБА_9 позаду нього був військовий рф у масці на обличчі. Так само як в перший раз свідок описував, ОСОБА_9 знову сказав свідкові показати документи (паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), перевірив багажник та задні сидіння автомобіля, переписав його дані в їх записну книгу, що була на всіх блокпостах. Також ОСОБА_9 запитав, чи має свідок будь які тату на тілі. Свідок показав йому тату на правій та лівій руці, ОСОБА_3 подивився та дозволив їхати. Коли свідок повертався до с. Вербівка, на блокпості ОСОБА_9 вже не було.

3)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що з початку тимчасової окупації Балаклійської ОТГ, Ізюмського району, Харківської області, свідок залишився в місті допомагати місцевому населенню та надавати ЗСУ місця дислокації військових рф. Рухаючись пішки по дорозі, що веде в сторону с. Волохів Яр, свідок перетинав міст через залізничні колії, що знаходиться на перехресті вулиць Новоселівка , Савинське Шосе та Харківська. На вказаному мосту знаходився блокпост російських військових, які перевіряли документи. Серед військових рф свідок впізнав раніше відомого ОСОБА_3 , який був одягнутий в військовий камуфляж, на голові була шапка, обличчя відкрите, в руках тримав автомат АК-47, та перевіряв документи у громадян.

4)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , з показань якого встановлено, що оскільки він у період 2006 - 2017 роки проходив службу у ОВС, у тому числі на різних посадах у Балаклійському районному відділі ГУМВСУ в Харківській області, Балаклійському відділі поліції ГУНП в Харківській області, з 2014 року йому був відомий гр. ОСОБА_9 , який був причетний до вчинення декількох злочинів та за вчинення яких ОСОБА_3 було повідомлено про підозру, оголошено у розшук, у зв`язку із чим він знав його та йому були відомі анкетні дані останнього. 10.03.2022 під час окупації м. Балаклія Ізюмського району Харківської області на блокпосту на перехресті доріг по вулицях Новоселівка, Харківська, Савинське шосе, Геологічна, серед військових рф, як перевіряли документи, він побачив раніше знайомого ОСОБА_9 , він був одягнутий в військовий камуфляж старого зразку, на голові була шапка, обличчя відкрите, в руках він тримав автомат АК-47 чорного кольору з ремінцем темного кольору, з магазином коричневого кольору. Усіх осіб, хто був в черзі на перевірку документів попереду нього, ОСОБА_13 разом з військовими рф перевіряв документи (паспорта). Особисто у свідка того дня документи на блок посту ОСОБА_14 не перевіряв.

5)Даними протоколом допиту свідку ОСОБА_15 , який пояснив, що 07.04.2022 приблизно об 11:00 год, під час перетину блокпоста військових рф, який знаходився на мосту через залізничні колії на перехресті доріг по вулицях Новоселівка, Харківська, Савинське шосе, Геологічна та Нефтяників, до нього підійшов перевіряти документи один із військових рф, одягнений у військову форму з медальйоном на груді зліва у вигляді прапора рф, в якому свідок впізнав раніше знайомого йому жителя с. Вербівка ОСОБА_3 . Він сказав свідкові вийти з машини та показати документи, поряд із ним стояв один військовий рф слов`янської зовнішності. Потім ОСОБА_3 сказав свідку поставити руки на багажник автомобіля, почав перевіряти свідка, мацав з верху до низу, питав, чи є в нього зброя. Всі інші військові мовчали нічого не казали. Після цього він почав перевіряти автомобіль, потім забрав собі зарядний пристрій. Також ОСОБА_3 сказав свідкові, що в нього грузинські права та він не має права їздити з ними, але свідок відповів, що вони міжнародні. Після чого ОСОБА_9 сказав «бурятам»: «Все в порядке», свідок сів в автомобіль та поїхав. Після того він ще два рази бачив ОСОБА_3 разом із військовими рф на блокпосту. Одного разу він не пропустив свідка проїхати через блокпост.

6)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 , який зазначив, що він знає місцевого жителя с. Вербівка ОСОБА_9 , який приблизно 5 років назад наносив тілесні ушкодження його знайомому ОСОБА_17 02.03.2023 м. Балаклія та с. Вербівка були тимчасово окуповані військовими рф. В середині березня 2022 він поїхав з с. Вербівка до м. Балаклія, щоб придбати продукти харчування. Проїжджаючи через блокпост на мосту через залізничні колії, на перехресті доріг по вулицях Новоселівка, Харківська, Савинське шосе, Геологічна, свідок впізнав в одному із військових в російській формі, з прапором рф на лівій руці - місцевого жителя с. Вербівка ОСОБА_9 , при цьому не здивувався, адже останній, ще починаючи з 2014 року, ходив по с. Вербівка та казав, що чекає коли прийде рф. Військовий рф який підійшов до свідка сказав пред`явити паспорт, у нього був автомат. У ОСОБА_13 зброї не було, але він був одягнутий як і інші військові, коли свідка перевіряв військовий рф, то ОСОБА_13 в той час перевіряв паспорта людей, які йшли пішком через блокпост на виїзд з міста Балаклія. Окрім, цього свідок бачив ОСОБА_13 на велосипеді у с. Вербівка в березні 2022 з георгіївськими стрічками, також він ходив по селу та казав, що треба підтримувати військових рф, адже «вони роблять гарну справу з визволення України».

7)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , з показань якої встановлено, що під час окупації с. Вербівка Ізюмського району Харківської області військові рф поставили декілька блокпостів, (біля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» поряд з мостом через річку, біля «нафтобази» м. Балаклія). Свідок перетинала блокпости при виїзді з окупації 17.04.2023. Також їй відомо, що ОСОБА_9 завжди мав проросійські погляди, казав, що рф його дім, це його батьківщина та він її чекає тут в Україні. Від місцевих жителів с. Вербівка, свідкові стало відомо, що ОСОБА_3 повністю співпрацює з військовими рф, а саме: стоїть на блокпосту разом з ними. Так, після деокупації с. Вербівка та Ізюмського району, вона продовжила працювати на своїй посаді в дитячому садку. Дитячий садок фактично не працював, а будівлю дитячого садку використовували військові ЗСУ для свого розміщення. В липні 2023 свідкові зателефонував один із військових та попросив під`їхати на АДРЕСА_2 . По приїзду на місце свідок побачила, що військові ЗСУ стояли поруч із ОСОБА_9 . Вони пояснили, що коли заїжджали на територію дитячого садка, то помітили, що ОСОБА_9 знімає їх на мобільний телефон, погнались за ним, а він почав втікати та викинув мобільний телефон. В подальшому при перевірці телефону вони виявили, що ОСОБА_9 скинув геолокацію з координатами дитячого садку с. Вербівка, де розташовувались військові ЗСУ. Наступного дня свідкові зателефонував родич, який служить в ЗСУ, скинув повідомлення про те, що сьогодні планується рф нанести ракетні удари по території України за геолокацією, яка була отримана від невідомих джерел інформації, які йдуть з рф. Так, 12.07.2023 він свідкові перекинув координати, де було зазначено: с. Вербівка з координатами дитячого садку, де мешкали військові ЗСУ.

8)Даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у гр. ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Vivo V2036», який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

9)Даними протоколів проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , які показали місце розташування блокпоста рф, на якому ОСОБА_3 у військовій формі рф перевіряв документи у громадян.

10)Даними протоколу огляду місця події відкритої ділянки місцевості, на якому знаходиться міст «Перекидний» на перехресті вулиць Новоселівка, Харківська, Савинське шосе, Геологічна, в м.Балаклія, Ізюмського району, Харківської області.

11)Даними протоколу огляду місця події відкритої ділянки місцевості на якому знаходиться міст через річку поблизу магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», в с. Вербівка, Ізюмського району, Харківської області.

12)Даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, які були розсекречені та долучені до матеріалів кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , який використовує номери телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_6 , та під час проведення яких було встановлено, що з мобільного додатку «Telegram» (ID користувача НОМЕР_7 ) був надісланий скріншот у вигляді формату 579442188_121.jpg користувачу, який має ID НОМЕР_8 .

13)Даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, які були розсекречені та долучені до матеріалів кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 , який використовує номери телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_6 , та під час проведення яких було зафіксовано розмови з контактами з номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 .

14)Даними відповіді з військової частини НОМЕР_5 від 12.01.2024 № 398, з якої встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5 , на території дошкільного навчального закладу дислокувались військовослужбовці вказаної в/ч з 28.08.2023 по 05.10.2023.

15)Даними протоколу огляду мобільного телефону «Vivo V2036».

16)висновком експерта від 21.02.2024 № СЕ-19/121-24/4253-КТ за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи мобільного телефону «Vivo V2036».

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

До того ж у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суттєвим є той фактор, що про підозру ОСОБА_19 повідомлено 06.03.2024, що стало початком притягнення його до кримінальної відповідальності, тому ризик втечі фактично виник лише з цієї дати і в подальшому лише збільшується внаслідок наближення моменту можливого призначення передбаченого суворого покарання.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

Підозрюваний раніше судимий, зокрема за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, тому існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у тому числі проти життя та здоров`я особи.

ОСОБА_3 має повну вищу освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, раніше судимий, за місцем проживання характеризується в цілому посередньо, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, а це тяжкий і особливо тяжкий злочин в сфері злочинів проти основ національної безпеки України, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі та на строк від десяти до дванадцяти років позбавлення волі відповідно, вчинені в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час, ці злочини є надзвичайно небезпечними, адже захист суверенітету і територіальної цілісності України і недоторканості, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу, що може свідчити про підвищену суспільну небезпеку останнього.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення здійснення досудового розслідування, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, натепер не встановлено.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

За правилом п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-201 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме по 18.36 годину 27 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

3.Зобов`язати слідчих, які здійснюють досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_3 про тримання під вартою останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1