ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/350/24

Провадження № 1-кп/568/47/24

"02" квітня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 10.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, українця, громадянина України, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч. 1, 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024р. у вечірню пору доби ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , виявивши на столі сумку ОСОБА_5 , у якій знаходились грошові кошти в сумі 620,00 грн., реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, викрав із сумки ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 620,00 грн., після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім цього, ОСОБА_4 09.02.2024р., у вечірню пору доби, перебуваючи у будинку за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , виявивши на столі сумку ОСОБА_5 , у якій знаходилась банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , яка є офіційним документом, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав вищевказану пластикову банківську картку, яка є офіційним електронним платіжним документом, після чого покинув місце події.

Також, ОСОБА_4 09.02.2024р., у вечірню пору доби, перебуваючи у будинку за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , виявивши на столі сумку ОСОБА_5 , у якій знаходився паспорт громадянина України НОМЕР_4, виданий 05.09.2013р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області на ім`я ОСОБА_5 , який є офіційним документом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний паспорт є важливим особистим документом, втрата якого істотно ускладнює реалізацію своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаним документом, таємно, шляхом вільного доступу, викрав зазначений вище паспорт, після чого покинув місце події.

Крім цього, ОСОБА_4 10.02.2024р. близько 12 год, продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи попередньо викрадену банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , шляхом безконтактної оплати, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині «МілКрай», що в АДРЕСА_3 , придбав для власних потреб товари на загальну суму 472,14 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Майно їй було повернуто. Цивільний позов не подавала і подавати не буде. Покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 09.02.2024р., у вечірню пору добу, перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , помітив на столі сумку, та коли ОСОБА_5 відволіклася, таємно викрав із сумки грошові кошти в сумі 620,00 грн., банківську картку та паспорт на ім`я ОСОБА_5 . На наступний день 10.02.2024р., він скористався викраденою банківською карткою в магазині та придбав товарів на суму близько 500 грн. Майнову шкоду відшкодував, картка та паспорт повернуті потерпілій. Свою поведінку засуджує, щиро кається, просить надати шанс виправитися, не позбавляти його волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, характеризуючих його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно; за ч.1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за приписами ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення шкоди, шляхом повернення вкраденого майна потерпілій.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України та за ч.ч.1, 3 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повернення викраденого майна потерпілій, суд вважає за доцільне надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

По кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належна та видана на ім`я ОСОБА_5 , які передані на зберігання власнику ОСОБА_5 - вважати їй повернутими;

-оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, що розташовані в приміщенні магазину «МілКрай», що в АДРЕСА_3 в період з 12 год. по 12 год. 10 хв. 10.02.2024р., який опечатано в паперовий конверт та виписка про рух грошових коштів по банківській картці АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 за 10.02.2024р. - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- чек на суму 382,14 грн. ФОП ОСОБА_6 від 10.02.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_4 та чек на суму 90 грн. ФОП ОСОБА_7 від 10.02.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_4 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1