Справа № 473/852/24
Номер провадження1-кп/473/167/2024
ВИРОК

іменем України

"23" квітня 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001058 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ананьїв Одеської області, громадянин України, з неповною вищою освітою, офіційно не працює, раніше не судимий, одружений та має неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2022 року постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, яка набрала законної сили 20.12.2022, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосудця України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, - 05 липня 2023 року приблизно о 09 годині 17 хвилин керував транспортним засобом «FAW» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в ході чого був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за порушення ПДР.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, 02 серпня 2023 року приблизно о 08 годині 25 хвилин, 06 вересня 2023 року приблизно о 08 годині 29 хвилин, 27 вересня 2023 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, 13 грудня 2023 року приблизно о 13 годині 45 хвилин керував транспортним засобом «FAW» державний номерний знак НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , в ході чого був неодноразово зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за порушення ПДР.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.382 КК України, та пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті.

19 квітня 2024 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.382 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Сторони угоди дійшли висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження відповідно до ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні сторони просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, оскільки п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, внаслідок чого шкоду завдано лише державним та суспільним інтересам в сфері правосуддя.. Обвинувачений визнав пред`явлене обвинувачення, щиро каявся, характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, має родину, неповнолітню дитину та міцні соціальні зв`язки, є військовозобов`язаним. Раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

З огляду на це суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2024 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 квітня 2024 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.382 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 3029,12 гривень.

Речові докази, а саме: диск DVD-R VS об`ємом 4,7 gb ідентифікаційний номер «PSP683VG10200452» з одним файлом відеозапису зберігати в матеріалах кримінального провадження Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1