Справа №:755/5509/24
Провадження №: 1-кс/755/1213/24
"01" квітня 2024 р. м.Київ
- на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,2 кв.м та житловою площею 30,7 кв.м. Форма власності: приватна. Розмір частки: 1/1. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, реєстр № 2-1332, 19.09.2005. Реєстраційний номер 6527875;
Під час досудового розслідування було встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, російська федерація, використовуючи загострення політико-соціальної напруженості в Україні, як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та російською федерацією, Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил, а також підконтрольних уряду російської федерації проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним російській федерації результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.
Таким чином, з 20.02.2014 року російська федерація, як держава-агресор, здійснила окупацію території України півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.
З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м.Севастополь до складу російської федерації, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом російської федерації було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.
24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням російської федерації в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжується відповідними Указами Президента до теперішнього часу.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 «О судебной системе российской федерации» від 31.12.1996 № 1-ФКЗ: Порядок наділення повноваженнями голів, заступників голів, інших суддів касаційних судів загальної юрисдикції, апеляційних судів загальної юрисдикції, верховних судів республік, окружних, обласних судів, судів міст федерального значення, судів автономної області і автономних округів, районних судів, військових і спеціалізованих судів, арбітражних судів округів, арбітражних апеляційних судів, арбітражних судів суб`єктів російської федерації і спеціалізованих арбітражних судів встановлюється відповідним федеральним конституційним законом і федеральним законом про статус суддів.
Відповідно до ч.5 ст.6 Закону Російської федерації від 26.06.1992 року № 3132-I зі змінами та доповненнями «О статусе судей в российской федерации» - президент російської федерації в двомісячний термін з дня отримання необхідних матеріалів призначає суддів федеральних судів, а кандидатів у судді Верховного суду російської федерації представляє для призначення Раді Федерації Федеральних Зборів російської федерації або відхиляє подані кандидатури, про що повідомляється голові Верховного суду російської федерації.
Також, згідно зі ст. 86 «Конституции «Республики Крым»»:
1. Правосуддя в Республіці Крим здійснюється тільки судом.
2. У Республіці Крим діють федеральні суди і мирові судді. Повноваження, порядок утворення та діяльность федеральних судів визначаються законодавством Російської Федерації.
3. З ініціативи Державної Ради Республіки Крим, узгодженої з Верховним Судом російської федерації, в Республіці Крим можуть утворюватися судові ділянки і посади мирових суддів відповідно до законодавства Російської федерації і законодавства Республіки Крим.
4. Статус, повноваження, порядок і гарантії діяльності суддів визначаються федеральним законом, а по відношенню до мирових суддів - також законом Республіки Крим.
Федеральним Законом рф №154-Ф3 від 23.06.2014 «О создании судов российской федерации на териториях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты российской федерации» створено систему судів на території «Республики Крым», зокрема, незаконно створено так званий «Сакский районный суд Республики Крым» і в подальшому незаконно призначено суддів цього «судового» органу.
Незважаючи на це, у громадянки України ОСОБА_5 , виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття не як громадянином України посади в незаконному судовому органі.
Так, у період з 2014 року по 17.02.2023 року, під час окупації російською федерацією частини території України, громадянка України ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку російської федерації, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної судової влади.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття посади в незаконних судових органах на тимчасово окупованій території півострова Крим, громадянка України ОСОБА_5 , у невстановлених досудовим розслідуванням час та обставинах, в період часу з 17.12.2022 року по 17.02.2023 року, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, працевлаштувалася до незаконно створеного окупаційною владою російської федерації судового органу на посаду судді так званого «Сакского районного суда Республики Крым», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , - де на даний час здійснює виконання своїх службових обов`язків від імені та в інтересах країни-окупанта.
Так, 17.02.2023 року указом Президента російської федерації №98 «О назначении судей федеральных судов и о представителях президента российской федерации в квалификационных коллегиях судей субъектов российской федерации» громадянку України ОСОБА_5 призначено на посаду судді так званого «Сакского районного суд Республики Крым».
Своїми умисними діями, громадянка України ОСОБА_5 сприяла реалізації політики окупаційної влади Російської федерації на тимчасово окупованій території АР Крим.
В ході досудового розслідування 17.01.2024 року було складено повідомлення про підозру щодо громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.
19.01.2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру було їй вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ НОМЕР_1 (7476) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Також з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваної, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 19.01.2024 року (№14 ( НОМЕР_2 ), було розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_5 23.01.2024 року, 24.01.2024 року та 25.01.2024 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 19.01.2024 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Однак, підозрювана до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим не з`явилась, відповідно до опублікованих повідомлень, та станом на теперішній час, про причини своєї неявки не повідомила.
Також, згідно мотивів клопотання, під час досудового розслідування було встановлено, що на даний час підозрювана перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, при цьому остання продовжує незаконну діяльність.
Згідно мотивів органу досудового розслідування, зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваною від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також про переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Поряд з цим, згідно мотивів клопотання слідчий посилається на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор в ході слідства повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Також, обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що, санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.
Поряд з цим, слідчий зазначає, що документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно встановлених слідством обставин, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на праві власності належить наступне майно:
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,2 кв.м, у тому числі житловою площею 30,7 кв.м. Форма власності: приватна. Розмір части: 1/1. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, реєстр № 2-1332, 19.09.2005. Реєстраційний номер 6527875;
Поряд з цим, виходячи з норм КПК України, слідчий в клопотанні посилається на те, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.
А тому, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, слідчий просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Також, згідно мотивів клопотання слідчий посилається на те, що з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання слід розглянути без повідомлення власника даного майна.
З урахуванням того, що сторона кримінального провадження довела в змісті клопотання, що існує загроза передчасного розголошення відомостей, які стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, які заплановано провести з метою збирання доказів, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться вищезазначене майно.
Слідчий 1 відділу слідчого управління Головного управління СБУ в АР Крим ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, в матеріалах клопотання міститься заява останнього про розгляд клопотання без його участі.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.
Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14 А, м. Київ., що свідчить про звернення слідчим з клопотанням з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 17.01.2024 року в ході досудового розслідування було складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Згідно долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, слідчим було вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вищезазначеного повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Крім того, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 19.01.2024 року №14 ( НОМЕР_2 ), було розміщено повідомлення про підозру та повістки про необхідність прибуття ОСОБА_5 12 червня 2023 року, 13 червня 2023 року та 14 червня 2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Також повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 19.01.2024 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні 23.01.2024 року, 24.01.2024 року та 25.01.2024 року.
Наведене свідчить, що ОСОБА_5 набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.
Поряд з цим, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.
А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваній підлягатиме конфіскації у дохід держави.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на праві власності належить наступне майно:
- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,2 кв.м, у тому числі житловою площею 30,7 кв.м. Форма власності: приватна. Розмір части: 1/1. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, реєстр № 2-1332, 19.09.2005. Реєстраційний номер 6527875;
Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання, кваліфікації кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що вищезазначене майно, на яке слідчий просить накласти арешт перебуває на праві власності ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та про необхідність накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.7 ст.111-1 КК України.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , шляхом заборони, відчуження та розпорядження майном, а саме:
- на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 45,2 кв.м та житловою площею 30,7 кв.м. Форма власності: приватна. Розмір частки: 1/1. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, реєстр № 2-1332, 19.09.2005. Реєстраційний номер 6527875;
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через слідчого передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя