Справа № 497/1682/23
Провадження № 1-кп/497/28/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Болграда, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000666 від 30.12.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноградне Болградського району Одеської області, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги зенітного артилерійського взводу роти вогневої підтримки у військовому званні «матрос», засудженого вироком Київського районного суду м.Одеси від 20.12.2021 року за ч.1 ст.121, ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст.75 КК України звільнений з випробувальним терміном 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30.12.2022 року приблизно о 13:10 годині (точний час не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом технічно справного автомобіля марки Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , здійснював рух в денний час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю автодороги Т-16-06 «Болград-Одеса» з боку м.Болград Одеської області в напрямку с.Каракурт Болградського району Одеської області, де організовано двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках.

Далі, здійснюючи рух на 15 км по автодорозі Т-16-06 «Болград-Одеса» водій ОСОБА_6 рухаючись разом з пасажиром ОСОБА_7 вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, не врахував дорожню обстановку, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відведення, проявляючи злочинну самовпевненість, діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:

- п.2.3 (б) вказаних Правил, згідно якого: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням ним у дорозі»;

- п.12.1 вказаних Правил, згідно якого: «при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

своєчасно заходів для зменшення швидкості і зупинки керованого автомобіля не застосував, продовжив рух, внаслідок чого не впорався з керуванням на заокругленій дороги втративши контроль над керуванням автомобіля «Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини на ліве узбіччя за ходом свого напрямку руху, де в подальшому відбулося перекидання автомобіля Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події та кримінальних протиправних самовпевнених дій ОСОБА_6 , пасажиру автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були заподіяні чисельні тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми голови, шиї, грудної клітки, кінцівок: закритої черепно-мозкової травми: вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку на випуклій і основній поверхнях обох півкуль головного мозку і мозочка, крововилив в м`які тканини голови у лобно-тім`яно-потиличній ділянці по центру і праворуч з формуванням гематоми (15 мл) в тім`яно-потиличній ділянці по центру, забійна рана на голові в правій тім`яній ділянці по центру, садно і великий синець на обличчі; закрита травма шиї: закритий перелом тіла третього шийного хребця зі зміщенням в порожнину спинномозкового каналу, з пошкодженням спинного мозку в шийному відділі на рівні перелому, з крововиливами в навколишніх м`яких тканинах; закрита травма грудної клітки: закриті переломи правих ребер: 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го по середній ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври на рівні переломів 3-го, 4-го, 5-го і 6-го ребер, з великими темно-червоними крововиливами в навколишніх м`яких тканинах, з кровотечею в праву плевральну порожнину (470 мл), закритий перелом 6-го лівого ребра по передній пахвинній лінії без ушкодження пристінкової плеври, з темно-червоним крововиливом в навколишніх м`яких тканинах, крововиливи в корені і множинні вогнищеві крововиливи в тканину обох легень, жирова емболія судин легень важкого ступеню; крововилив у воріт селезінки; - забійна рана в середній третині правого плеча по зовнішній поверхні, садна і синця на верхніх і нижніх кінцівках, від яких 31.12.2022 року вона померла в Болградській центральній районній лікарні.

Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявними у неї тілесними ушкодженнями, заподіяними їй при дорожньо-транспортній пригоді.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньої-транспортної пригоди і настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_7 .

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 30.12.2022 року рухаючись з м. Болграда зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , та ще з іншою пасажиркою, яку підвозили, та відволікся від дороги і миттєво машину викинуло за межі проїзної частини.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами та показами потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що її донька ОСОБА_7 залишивши свою сім`ю та трьох дітей переїхала до ОСОБА_6 , з яким потрапила в ДТП, в результаті, якої наступного дня померла у лікарні. Вважає ОСОБА_6 винним у загибелі свої доньки, і просила суд покарати обвинуваченого зі всією суворістю закону.

Судом досліджені наступні письмові докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 :

- рапорти працівників поліції, відповідно до яких, 30.12.2022 року приблизно о 13 годині 10 хвилин на 15 км + 670 м, а/д Т-1608 (Болград-Одеса) сталось перегортання автомобілю марки «Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався з боку м.Болград в бік с.Каракурт. В наслідок пригоди, водій автомобіля ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, пасажирку направлено до Болградської лікарні (ЖЕО № 4066 від 30.12.2022);

- протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 30 грудня 2022 року, схема та фототаблиці до нього, з яких вбачається, що старшим слідчим СВ Болградського РВП ОСОБА_8 на 15 км + 670 м, а/д Т-1608 (Болград-Одеса) за участю двох понятих та криміналіста з 13:50 години по 14:45 годину було проведено огляд місця події, що зафіксовано на фотоапарат «Саnon» та встановлено напрямок руху автомобіля, місце його перекидання, сліди бокового юзу від коліс автомобіля на проїзній частині та кюветі. Зі схеми до протоколу вбачається в якому напрямку рухався транспортний засіб, відсутність слідів ґальмування та місце перекидання, що відповідає пред`явленому обвинуваченню;

- протокол освідування особи від 30 грудня 2022 року, відповідно до якого старший слідчий ОСОБА_8 в приміщення Болградської ЦРЛ за допомогою медичного пристрою «Алкофор 307», провів огляд ОСОБА_6 на стан сп`яніння, за результатами якого ОСОБА_6 був тверезий;

- висновок судово-медичного експерта №161 від 31 грудня 2022 року проведеного на підставі постанови старшого слідчого СВ ОСОБА_8 , з якого вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: поєднаної тупої травми голови, шиї, грудної клітки, кінцівок: закритої черепно-мозкової травми: вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку на випуклій і основній поверхнях обох півкуль головного мозку і мозочка, крововилив в м`які тканини голови у лобно-тім`яно-потиличній ділянці по центру і праворуч з формуванням гематоми (15 мл) в тім`яно-потиличній ділянці по центру, забійна рана на голові в правій тім`яній ділянці по центру, садно і великий синець на обличчі; закрита травма шиї: закритий перелом тіла третього шийного хребця зі зміщенням в порожнину спинномозкового каналу, з пошкодженням спинного мозку в шийному відділі на рівні перелому, з крововиливами в навколишніх м`яких тканинах; закрита травма грудної клітки: закриті переломи правих ребер: 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го по середній ключичній лінії з ушкодженням пристінкової плеври на рівні переломів 3-го, 4-го, 5-го і 6-го ребер, з великими темно-червоними крововиливами в навколишніх м`яких тканинах, з кровотечею в праву плевральну порожнину (470 мл), закритий перелом 6-го лівого ребра по передній пахвинній лінії без ушкодження пристінкової плеври, з темно-червоним крововиливом в навколишніх м`яких тканинах, крововиливи в корені і множинні вогнищеві крововиливи в тканину обох легень, жирова емболія судин легень важкого ступеню; крововилив у воріт селезінки; - забійна рана в середній третині правого плеча по зовнішній поверхні, садна і синця на верхніх і нижніх кінцівках. Ці тілесні ушкодження складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми та оцінюватися роздільно не можуть та за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, вони спричинені дією тупих твердих тупих предметів зі значною силою, майже одночасно чи в бистрій послідовності одне за одним, вони могли утворитися при дорожньо - транспортній пригоді 30.12.2022 року, можливе їх утворення у салоні легкового автомобіля, що рухався, при перекиданні автомобіля. Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявною у неї поєднаною травмою голови, шиї, тощо. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 став травматичний шок.

- висновок експерта №23-1133 від 06.03.2023 року автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , відповідно до якого рульове керування, гальмова система автомобіля на момент виникнення події цієї пригоди знаходилися в працездатному стані й могли виконувати задані функції з керування автомобілем. Ходова частина на момент огляду знаходилася в не працездатному стані. Пошкодження ходової частини (розгерметизація правих коліс та пошкодження деталей підвіски) виникнули в момент ДТП при контактуванні з ґрунтовим покриттям, при русі автомобіля в не керованому стані за межами проїжджої частини та є пошкодження аварійного характеру;

- висновок експерта №23-1132 від 01.05.2023 року транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , з якого вбачається, що на автомобілі не виявлено слідів і пошкоджень, характерних для контактування з іншим транспортним засобом, а в ході експертного огляду встановлено, що сліди і пошкодження на автомобілі характерні для контактування з об`єктами, що мають тверду нерівну поверхню, що характерно для контактування з ґрунтовим покриттям, при русі автомобіля в не керованому стані за межами проїжджої частини;

- висновок експерта № 23-2388 автотехнічної експертизи обставин виїзду автомобіля «Toyota Camry», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , за межі проїжджої частини, з якого вбачається, що в умовах даної пригоди (події) водій автомобіля повинен був діяти відповідно до вимог п.2.3(б), п.2.1 Правил дорожнього руху України, з дотриманням певних правил водій мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортній події, тому експерт зробив висновок, що саме дії водія з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Окрім цього судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_5 №54 від 02.03.2022 року, ОСОБА_6 з 02.03.2022 року призначений на посаду за штатами воєнного часу - номер обслуги мінометного взводу морської піхоти, тобто є військовослужбовцем.

Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 , як водій, у зазначених у цьому вироку місті та часі, а також за наявності в керованому ним автомобілі пасажирів, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, дотримуватися вимог п. 2.3 та п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, і не мав права ігнорувати вимоги останніх.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, місце вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинувачений, дотримуючись вимог п. 2.3 та п. 12.1 ПДР України, мав технічну можливість запобігти виїзду автомобіля на узбіччя та його перекиданню, і його дії знаходились у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, яка призвела до суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_7 .

Також в ході судового розгляду об`єктивно не встановлено наявності прямого причинного зв`язку між діями потерпілої з настанням даної дорожньо-транспортної події та її суспільно небезпечних наслідків.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, так як він своїми необережними діями порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує практику Верховного Суду, (постанова N634/609/15-к від 01.02.2018 року щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до п.1 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги висновок Болградського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, викладений в досудовій доповіді, згідно якої обвинувачений ОСОБА_6 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб є середнім. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства можливе. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 ч.1, ч.3 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини; конкретні обставини кримінального провадження, а саме обвинувачений залишався на місці, також був травмований під час події; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: розлучений, має на утриманні неповнолітню дочку, є військовослужбовцем, учасником бойових дій; отримав бойове поранення, у зв`язку з чим лікувався у жовтні місяці 2022 року; під час дорожньо-транспортної пригоди отримав закритий перелом лівої плечової кістки зі зміщенням, ушиб грудної клітки, перелом ребер, струс головного мозку, у зв`язку з чим проходив лікування у шпиталі; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставини.

Щодо судимості ОСОБА_6 слід зауважити наступне.

Вироком Київського районного суду м.Одеси від 20.12.2021 року по справі № 520/1325/18, провадження №1-кп/947/57/21, ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст. 125. ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 року та застосовано ст.75 КК України у зв`язку з чим ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробування на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Тобто він вчинив умисний злочин проти здоров`я людини. Даних, що ОСОБА_6 порушував покладені на нього обов`язки суду надані не були, термін іспитового строку закінчився 20.12.2023 року, але даних про його звільнення від покарання суду надано не було. На підставі вищевказаного, суд вважає за можливим не застосовувати вимоги ст. 71 КК України та виконувати вироки кожен окремо.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Разом з цим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд, згідно положень ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, з урахування зазначених вище обставин кримінального провадження, а саме думку прокурора, який просив суд позбавити обвинуваченого права керування транспортним засобом на 3 роки, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання, що передбачене в санкції статті у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дане покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 02.01.2023 року по справі № 497/6/23 необхідно скасувати на підставі ч.4 ст. 174 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати (витрати на проведення судових експертиз) слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч.4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_6 , на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»:

- №23-1133 від 06.03.2023 року у сумі 1 911,84 грн.;

- №23-1132 від 06.03.2023 року у сумі 1 911,84 грн.;

- №23-2388 від 09.05.2023 року у сумі 1 911,84 грн.;

а всього 5 735 (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 52 копійки.

Скасувати захід забезпечення у кримінальному провадженні № 0000666 від 30.12.2022 року, накладений ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 02.01.2023 року по справі № 497/6/23, провадження 1-кс/497/2/23, а саме арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речовий доказ - автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 , яка померла, - повернути потерпілій в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Вирок Київського районного суду м.Одеси від 20.12.2021 року по справі № 520/1325/18, провадження №1-кп/947/57/21 виконувати окремо.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1