233 № 233/1777/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Головного управління ПФУ в Донецькій області на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

25 березня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга Головного управління ПФУ в Донецькій області про зобов`язання посадових осіб ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 18 березня 2024 року та розпочати досудове розслідування за ст. 185 КК України.

Свою скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області обґрунтовує тим, що невстановлені особи зняли з карткового рахунку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12099,97 грн., про що 18 березня 2024 року було направлено відповідну заяву до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Станом на день подання скарги, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відповідь та витяг з ЄРДР заявник не отримав, що змусило представника звернутися з даною скаргою до слідчого судді.

Про час та місце розгляду скарги заявник повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи скарги підтримала. Одночасно повідомила, що особою, яка зняла гроші з пенсійної карти померлого, вже повернуто на рахунок ПФУ більш ніж 6 тис. грн. Однак дана особа не писала заяву щодо надання розстрочки або зобов`язання щодо погашення суми переплати.

У судове засідання ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області свого представника не направило, про час та місце розгляду скарги повідомлялося належним чином.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що узгоджується з приписами ст. 306 КПК України.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

18 березня 2024 року представник Головного управління ПФУ в Донецькій області звернувся до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою, в якій повідомив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за віком з 12.02.2010 року. 17 березня 2023 року ОСОБА_4 помер. При закритті пенсійної справи ОСОБА_4 було встановлено, що на його пенсійний рахунок за період з 01.04.2023 по 31.08.2023 була зарахована сума у розмірі 12600,00 грн., але сума у розмірі 12099,97 грн. була знята невідомою особою, у зв`язку з чим утворилася переплата пенсійних коштів. З огляду на зазначене заявник просив внести відомості до ЄРДР щодо вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, розпочати досудове розслідування та визнати заявника потерпілим.

Як зазначив заявник у своїй скарзі, 18 березня 2024 року він (через представника) звернувся з вищезазначеною заявою до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, однак відомості щодо виконання вимог ст. 214 КПК України станом на 25 березня 2024 року відсутні.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів перевірки ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (ЄО № 2263 від 20 березня 2024 року), гр-ка ОСОБА_5 пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Гроші з його картки знімала вона, так як вважала, що це гроші чоловіка і витратила їх на поховання. У лютому 2024 року від працівників поліції вона дізналася, що з пенсійної картки ОСОБА_4 було знято зайві 12099,97 грн., які треба повернути. Вона звернулася до ПФУ з приводу повернення грошей, де їй надали банківські реквізити, за якими вона сплатила 2040,20 грн. Зобов`язалася сплачувати кошти до погашення боргу.

Як зазначила представник заявника у судовому засіданні, станом на день розгляду скарги у погашення заборгованості по переплаті пенсії померлого ОСОБА_4 сплачено більше 6 тис.грн.

Дослідженням повідомлених представником заявника у своїй заяві до органу досудового розслідування та у судовому засіданні обставин, а також дослідженням матеріалу перевірки ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (ЄО № 2263 від 20 березня 2024 року), слідчий суддя доходить висновку, що вони (обставини) містять абстрактний характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях особи (у даному випадку дружини померлого ОСОБА_5 ) ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Тому, враховуючи, що скарга Головного управління ПФУ в Донецькій області містить виключно припущення та не містить об`єктивних даних про вчинення будь-якою особою будь-яких кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги Головного управління ПФУ в Донецькій області на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя