Справа № 216/1899/24
провадження 1-кс/216/703/24
УХВАЛА

іменем України

29 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду заяви про відвід слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000462 від 05.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 надійшла заява про відвід слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000462 від 05.03.2024 (справа № 216/1899/24, провадження 1-кс/216/655/24).

27.03.2024 року заявником ОСОБА_4 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування заяви про відвід зазначено, що вказана заява подається у зв`язку із незгодою із висновками цього слідчого судді, покладеними в основу винесеного ним процесуального рішення в аналогічній справі - ухвала від 20.03.2023 р. про відмову у прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_4 про визнання незаконними дій слідчого ОСОБА_6 відмову у визнанні потерпілим. При цьому зроблені слідчим суддею ОСОБА_5 висновки унеможливлюють його участь у розгляді цієї справи, оскільки він сформував думку щодо особи заявника, особи слідчого ОСОБА_6 та начебто законності його дій у кримінальному провадженні № 0000462.

Заяву про відвід розподілено в провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні 29.03.2024 року заяву про відвід та викладені в ній доводи підтримав у повному обсязі. Зазначив, що на його думку слідчий суддя ОСОБА_5 відмовивши у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні обмежив її доступ до правосуддя. Зазначена обставина свідчить про упередженість та необ`єктивність слідчого судді.

Заявник ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не прибула, клопотань про відкладення розгляду не подавала.

Слідчий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явився, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористався.

Неявка зазначених осіб за таких обставин не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Вирішуючи заявлений відвід, суд керується таким.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Судом не встановлено обставин, з якими законодавство України пов`язує необхідність відводу слідчого судді ОСОБА_5 .

Оцінюючи доводи сторони захисту відносно того, що слідчий суддя ОСОБА_5 відмовив у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на незаконну відмову у наданні статусу потерплої, суд враховує таке.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, в тому числі в постанові від 12.07.2018 року по справі № 745/398/16-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Таким чином, слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , приймаючи у справі певні процесуальні рішення, зокрема про відмову відкритті провадження за скаргою, реалізовував процесуальні права, якими він наділений згідно чинного законодавства України, та діяв в межах дискреційних повноважень, обираючи між відповідними альтернативними процесуальними рішеннями.

Даних, які б свідчили, що відповідні процесуальні рішення приймалось слідчим суддею ОСОБА_5 саме тому, що останій відчуває упереджене ставлення до тих чи інших учасників кримінального провадження, зокрема до заявника ОСОБА_4 , судом не отримано. Так, всі доводи заявника та його представника, викладені в заяві та висловлені в судовому засіданні, фактично зводяться до незгоди вказаних осіб із процесуальним рішенням слідчого судді ОСОБА_5 щодо відмови у відкритті провадження за скаргою. При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, у разі незгоди з прийнятим слідчим суддею рішенням про відмову у відкритті провадження за скаргою, її заявник не позбавлений права оскаржити вказану ухвалу в апеляційному порядку.

Щодо твердження заявника та його представника про те, що слідчим суддею ОСОБА_5 в ухвалі від 20.03.2024р. зроблені висновки, що унеможливлюють його подальшу участь у розгляді цієї справи, слідчий суддя зазначає наступне.

Предмети розгляду скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на незаконну відмову у наданні статусу потерплої та заяви по відвід слідчого у кримінальному провадженні є принципово різними. Окрім того, як вбачається з ухвали слідчого судді ОСОБА_5 від 20.03.2023р., у відкритті провадження за скаргою було відмовлено з огляду на те, що вимоги про визнання неправомірними дії слідчого про відмову у надані постанови про визнання ОСОБА_4 потерпілою не підлягають розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею ОСОБА_5 скарга по суті не розглядалась, а ухвала від 20.03.2024 року не містить жодних висновків щодо законності або незаконності дій слідчого ОСОБА_6 .

Не заперечуючи безумовне право заявника та його представника на обстоювання їх правової позиції, яке гарантовано ст. ст. 21, 22 КПК України, суд вважає, що незгода учасників кримінального провадження із прийнятим слідчим суддею ОСОБА_5 процесуальним рішенням не свідчить про упередженість останнього, а відтак не може бути підставою для відводу вказаного слідчого судді.

Крім того, суд першої інстанції, розглядаючи заяву про відвід, позбавлений можливості надавати оцінку законності рішень іншого судді цього ж суду під час здійснення останнім судочинства. Вказані питання, згідно чинного законодавства України, зокрема глави 31 КПК України, належать до виключної компетенції суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення відводу та відмовляє в заяві обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 77, 80, 81, 309, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду заяви про відвід слідчого СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000462 від 05.03.2024 - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 01 квітня 2024 року о 16-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_7