справа №642/5422/18
провадження №1-кс/642/1348/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001968 від 05.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України,-

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001968 від 05.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286 КК України.

Дана справа, в порядку ст.35 КПК України, передана судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_4

25.04.2024 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 по розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001968 від 05.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України.

В заяві про відвід вказує, що в неї є обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 , що є підставою для відводу. Посилається на ті обставини, що суддя ОСОБА_4 розглядала матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, який є обвинувачений по даному кримінальному провадженню. Такі обставини, на думку потерпілої у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001968 від 05.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.286 КК України - ОСОБА_3 свідчать про упередженість судді ОСОБА_4 та виключають її участь у розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Суддя ОСОБА_4 не виявила бажання надати пояснення щодо заявленого відводу.

Заявниця ОСОБА_3 у судовому засіданні просила задовольнити заяву про відвід.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 до суду не прибули. Адвокат ОСОБА_6 надіслав заяву про розгляд заяви про відвід без участі обвинуваченого та його захисника. Вказану заяву вважає необгрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленим про розгляд заяви у судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши доводи захисника, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши заяву про відвід, дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ч. 1 ст.75 КПК України. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст.35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід має бути вмотивованим.

Вимогами ч.1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених ст.ст. 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд звертає увагу на те, що ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у провадженні такого судді. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у судді родинних, професійних зав`язків, іншого процесуального статусу тощо.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22.10.2019 року (справа № 311/3428/18) для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006року (далі Бангалорські принципи) об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Абстрактне зазначення мотивів відводу, без наведення конкретних обставин, які викликають саме обґрунтовані сумніви в неупередженості суду є підставою для відмови у задоволенні відводу.

Судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді ОСОБА_4 та її неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід суду не надано.

Посилання заявниці на те, що на головуючу у справі суддю ОСОБА_4 реально матиме вплив той факт, що відносно обвинуваченого остання розглядала матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження у суді. Сумніви заявника ґрунтуються на власних домислах (побоювань) і нічім не підтверджуються. Таким чином, вищезазначене не свідчить про зацікавленість, необ`єктивність та упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286 КК України, доказів того, що існують об`єктивно обґрунтовані обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_4 суду не надано, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001968 від 05.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.05.2024.

Суддя ОСОБА_1