Справа №:755/2540/23
Провадження №: 1-кс/755/1072/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000755, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 р. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Докучаєвськ Донецької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, непрацевлаштованої, незаміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000755, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих їй дій, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, обґрунтовуючи неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та необхідності обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає про те, що досудовим розслідуванням встановлені обставини, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 виїхала за межі України та про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, у вчиненні якого підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що виїзд підзахисної за межі України, з урахуванням воєнного стану, не може вважатись переховуванням від органів досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_6 в судове засідання не прибула. Внаслідок переховування від органу досудового розслідування оголошена у розшук.

Повістка про виклик ОСОБА_6 в судове засідання, у відповідності до положень ст. 135 КПК України, була опублікована у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 21 березня 2024 року та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, копію повістки про виклик ОСОБА_6 було надіслано захиснику підозрюваної - адвокату ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши надані на обґрунтування доводів клопотання матеріали, дійшов наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000755, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

24 лютого 2023 року ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

25 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.

Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 04.04.2023 р. підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний розшук в межах кримінального провадження № 0000755 від 24.02.2023 р.

Згідно відомостей Державної прикордонної служби України, підозрювана ОСОБА_6 перетнула державний кордон України 09.03.2023 р. о 12:13 год. у пункті пропуску «Малі Селменці» (державний кордон зі Республікою Словаччина).

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 18 березня 2024 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

На сьогодні ОСОБА_6 продовжує переховуватись від органу досудового розслідування. Місцезнаходження останньої не відоме.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Належна правова процедура - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2022 року, постановленій у справі № 991/3440/20, вказує на те, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Водночас процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є обґрунтованою та може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінують.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Аналізуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які наявні у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що має місце ризик переховування від органу досудового розслідування, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна, не має стійких соціальних зв`язків. Відповідно до наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей виїхала за межі України невдовзі після застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у зв`язку із чим постановою слідчого від 18.03.2024 р. оголошена у міжнародний розшук.

Крім того, слідчий суддя вважає, що доведеним є ризик продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , з огляду на те, що дії підозрюваної, відомості щодо працевлаштування якої відсутні, згідно матеріалів кримінального провадження, були обумовлені корисливим мотивом та припинені всупереч її волі внаслідок затримання підозрюваної працівниками правоохоронних органів.

На даний час підозрювана ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та відповідною постановою слідчого оголошена у міжнародний розшук.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що однією з вимог інституцій Генерального секретаріату Інтерполу до публікацій червоних оповіщень та циркулярних розшукових оповіщень є наявність ухвали слідчого судді про обрання щодо розшукуваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка не ґрунтується на відомостях, отриманих в результаті використання каналів МОКП-Інтерпол, для доведення факту оголошення міжнародного розшуку такої особи.

Враховуючи обставини, наведенні у клопотанні слідчого, та дані про особу ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, оголошена у міжнародний розшук у зв`язку з переховуванням від органу досудового розслідування та виїздом за межі України, беручи до уваги наявність встановлених ризиків, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Не пізніше як через 48 годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження забезпечити її доставку до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1