ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/848/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 376/ 24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: відмова у відкритті провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 20243 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме заявника ОСОБА_6 , належним чином повідомленої про розгляд справи, від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.02.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про зобов`язання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2024 року щодо зобов`язання внесення до ЄРДР її заяви.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалите нове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що слідчим 26 лютого 2024 року нею була подана скарга на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати ухвалу від 15 лютого 2024 року, яка на даний час не виконана. Вважає рішення слідчого судді щодо відмови їй у відкритті провадження незаконним, оскільки, на думку заявника, таким чином покривається бездіяльністьЛозівського РВП ГУНП в Харківській області та їх фальсифікації.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи. Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2024 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо умисного, на думку заявника, невиконання ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2024 року, якою було задоволено її скаргу від 12.02.2024 року. Вказала, що 19.02.2022 року нею було подано заяву щодо виконання ухвали від 15.02.2024 року, але на даний час вона не виконана, витягу з ЄРДР їй не надано, подальше досудове розслідування не визначено, її не викликали, що на думку заявника свідчить про бездіяльність органів досудового розслідування .

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст.303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та дійшов висновку, що скарга подана ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, оскільки зобов`язання співробітників органів внутрішніх справ виконати рішення суду не входить до компетенції слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею вже здійснювався судовий контроль за фактом не внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 06.02.2024, внаслідок чого, було постановлено ухвалу від 15.02.2024 року, якою було задоволено скаргу від 12.02.2024 ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 06.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з зобов`язанням надати заявнику витяг з ЄРДР та визначити подальше досудове розслідування.

Оскільки попередню скаргу ОСОБА_6 було задоволено, вказане може бути підставою для відмови у відкритті провадження, оскільки особа вже скористалась своїм правом на оскарження бездіяльності органів досудового розслідування під час досудового розслідування і предмет оскарження у зв`язку із цим фактично відсутній.

Слід зазначити, що судове рішення є обов`язковим до виконання, а тому на думку колегії суддів, невиконання ухвали слідчого не може бути предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України та не є підставою для повторного звернення зі скаргою слідчому судді в порядку статті 303 КПК України, зокрема, належним способом захисту.

Невиконання ухвали слідчого не може бути предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України та не є підставою для повторного звернення із скаргою слідчому судді в порядку цієї статті.

Таким чином, здійснення судового контролю з боку слідчого судді за порядком виконання рішення слідчого судді про покладання обов`язку на уповноважених осіб органу досудового розслідування щодо внесення відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР в порядку статті 214 КПК шляхом повторного оскарження їх бездіяльності законом не передбачено.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.02.2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 про зобов`язання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області виконати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2024 року щодо зобов`язання внесення до ЄРДР її заяви, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3