№ провадження 1-кп/208/9/24
ВИРОК

Іменем України

03 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 29.12.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000409 від 21.12.2023 р. відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню технічну освіту, непрацюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що 21.12.2023, приблизно о 01.00 год., ОСОБА_2 , перебував на кухні за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилася потерпіла ОСОБА_5 .

У цей час на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_5 сталася сварка, в ході якої у ОСОБА_2 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, розуміючи, що його діяння відбуваються у присутності малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , 2011 року народження, ОСОБА_2 , перебуваючи 21.12.2023, приблизно о 01.00 год., на кухні за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення удару в область грудної клітини людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, розташувавшись навпроти ОСОБА_5 , схопив своєю лівою рукою останню за шию та наніс їй один удар в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_5 впала на бік на підлогу, але одразу піднялася та намагалася піти з кухні.

Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, розташувавшись позаду потерпілої, схопив її двома руками за плечі та повалив на підлогу, після чого, тримаючи потерпілу лівою рукою за шию, завдав п`ять ударів кулаком правої руки в область грудної клітини потерпілої. Не зупинившись на вчиненому та продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , приблизно о 03.00 год., зайшов до спальної кімнати, підійшов до ОСОБА_5 , яка лежала на ліжку, та завдав кулаком правої руки чотири прямих удари в область обличчя потерпілої, а саме у ліве та праве око, після чого ОСОБА_5 вибігла до кухні.

Прагнучи у повному обсязі реалізувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , перебуваючи на кухні вищевказаної квартири, підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа у кріслі, та наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівої брови.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 1532-Е від 26.12.2023, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, синців та саден на тулубі, що відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Матеріали обвинувального акта відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України містять клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, письмову заяву потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування.

На підставі викладеного, призначено розгляд обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який раніше несудимий, скарг за місцем проживання не надходило, неперебування на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, а саме неперебування у шлюбі, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Суд вважає, що виконання ОСОБА_2 безоплатних суспільно корисних робіт сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, матеріали кримінального провадження не містять. Процесуальні та речові докази по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті (200) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1