Справа № 953/3732/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000051 від 25.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, татарина, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню доньку, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.05.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-18.07.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2024 приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході спілкування зі своєю матір`ю ОСОБА_7 між ними виник конфлікт, на грунті раптово виниклих особистих неприязних сімейних стосунків, в ході якого ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , схопив своїми обома руками дві руки потерпілої, а саме до кісті рук, після чого почав викручувати пальці обох рук потерпілої, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 почула хруст.

B результаті протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 09-230/2024 від 16.02.2024 закриту тупу травму лівої кісті у вигляді перелому проксимального метаепіфіза основної фаланги 5-го пальця, яка відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 22.01.2024 перебувала за адресою свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 22:00 год. вона зайшла до кімнати, в якій перебував її син ОСОБА_6 , який виражаючись нецензурною лайкою почав виганяти її з кімнати, після чого схопив обома руками її дві руки та почав викручувати їй пальці, після чого вона почула хрускіт пальця.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`яснені положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 , своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що він є уродженцем м. Харкова, громадянином України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28.05.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 18.07.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с. 50, 57-58, 64).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст.66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та в присутності дитини.

ОСОБА_6 є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 47, 49).

Згідно характеристики старшого дільничного офіцера поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 від 21.03.2024, ОСОБА_6 разом зі своїми батьками та неповнолітньою донькою на протязі тривалого часу мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . За час мешкання зарекомендував себе з негативного боку (зі слів сусідів), іноді вживає спиртні напої, влаштовує сімейні сварки. Раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, злочини за які його було засуджено. Офіційно не працевлаштований. Надходили скарги щодо домашнього насилля зі сторони ОСОБА_6 (а.с. 59).

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових проступків чи злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, наявність обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , його відношення до скоєного злочину, приймаючи до уваги, що він раніше судимий 18.07.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, не перебуває на обліку нарколога та психіатра та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, перевівши при складанні покарань відповідно до вимог ст. 72 КК України менш суворе покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2022, та призначає ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з часу фактичного взяття під варту ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався. Клопотань прокурором щодо міри запобіжного заходу не заявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2022 та призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту з моменту набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1