Номер провадження 1-кп/754/820/24
Справа№754/5813/24
Вирок

Іменем України

01 травня 2024 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шевченко Мангишлакської обл. Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, розлученого,маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , раніш не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим слідством дату час та місці, знайшов 1 (один) зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 1,555г, що є великим розміром, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , підняв раніше виявлений ним - 1 (один) зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 1,555г, що є великим розміром,тим самим незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку ОСОБА_3 поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту, яку в подальшому, переніс за адресою: АДРЕСА_3 , де 21.03.2024 приблизно о 09:40год був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 21.03.2024 в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції з правої кишені куртки, в яку був одягнутий - 1 (один) зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP загальною масою 1,555г, що є великим розміром, яку ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочину, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, що кваліфікується за ч.2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро покаявся. Суду надав покази, за змістом яких підтвердив інкриміновані події, додатково зазначивши, що випадково на вулиці знайшов зіп-пакет із кристалічною речовиною. За зовнішніми ознаками зрозумів її належність до психотропних речовин, які вживав раніш. Вирішив залишити у своєму розпорядженні для власних потреб. Переміщуючись районом біля місця мешкання був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав вказану психотропну речовину. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати, запевняючи суд про недопущення подібних правопорушень.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме: показів свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах без мети збуту.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», повинен дослідити дані про особу обвинуваченого, з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, її минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), її матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, зокрема, форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , діяння відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи Балканов проти росії від 09.06.2005, Ісмалова проти росії від 29.11.2007).

Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніш не судимий, постійно проживає на території м. Києва, має на утриманні малолітню дитину - доньку Єлизавету 2014 року народження, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які є кваліфікуючими ознаками злочину.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Так, в ході судового провадження, обвинувачений відверто визнав свою провину, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, повідомив суду фактичні обставини про вчинений ним злочин. Вказав, що через невідповідальне ставлення до правових наслідків, залишив у своєму розпорядженні знайдену речовину, яку добровільно видав працівникам поліції.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, наведені вище дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, його ставлення до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, покарання у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, наявність утриманців, щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочину, суд вважає, що виправлення останнього можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. При цьому, на думку суду, тривалість іспитового строку може бути мінімальною.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів, суд покладає на винну особу. Питання про речові докази по справі, слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/19002-НЗПРАП від 27.03.2024 становлять 3029 грн. 12 коп

Речові докази: кристалоподібну речовину білого кольору, в який виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якого в речовині становить 1,555г, що за квитанцією №006286, 28.03.2024 передана до камери схову Деснянського УП ГУНП у м. Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1