Справа № 546/245/20
Провадження № 1-кп/545/13/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 11.12.2019 року, яке надійшло з Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамраївка Решетилівського району, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, має середню спеціальну освіту, не одружений, не інвалід, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2,3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на 60 діб, без визначення розміру застави. Клопотання мотивовано тим, що метою застосування запобіжного заходу відносно підсудного, оскільки ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні переховувався від суду за що ухвалою суду був оголошений у розшук, а також для забезпечення повного та всебічного розгляду справи та належного здійснення доставки (конвоювання) обвинуваченого до приміщення Полтавського районного суду Полтавської області .

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання оскільки прокурором не доведено ризиків щодо запобіжного заходу а також те, що йому було відомо про те, що його взагалі викликали до суду і оголосили в розшук..

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні переховувався від суду за , що ухвалою суду був оголошений у розшук а також відбуває покарання за іншим вироком так ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області обвинувачений етапований з ДУ «Оленівської виправної колонії №25» до ДУ «Полтавської установи виконання покарань №23».

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.11.2023 року обрано обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано до суду прокурором відповідно до ст.199 КПК України, яке відповідає вимогам ст.184 цього Кодексу.

Відповідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, наразі відбуває покарання за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2023 року, був судом оголошений у розшук за даним кримінальним провадженням, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 17.05.2024 року до 15.07.2024 року включно.

Копію ухвали направити ДУ «Полтавської установи виконання покарань №23».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1