Справа № 308/8560/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Середнє Ужгородського району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимому,

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2023 близько 16:00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 18.08.2023, № 734/23 від 06.11.2023), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу прибув до прибудови, що розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, незаконно, безоплатно та поза волею власника, з серванту, вилучив належні потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , речі, а саме: підвіску-хрестик, виготовлений із золота 585 проби, вагою 1,16 г, залишкова вартість якого становить 2907,89 гривень, ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, вагою 7 г, залишкова вартість якого становить 17119,39 гривень, каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,5 г, залишкова вартість якої становить 6114,06 гривень, обручку виготовлену із золота 585 проби, вагою 2,3 г, залишкова вартість якої становить 5624,94 гривні, браслет, виготовлений із золота 585 проби, вагою 2,5 г, залишкова вартість якого становить 5092,53 гривні чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріального збитку.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 36858,81 гривень.

Слідчий зазначає, що 14 травня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

При обґрунтуванні клопотання слідчий покликається на: п.п. 2,4,5 ч. 1 ст. 184, ст. 177 КПК України, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року

При цьому у клопотанні вказано на те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наразі наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Як зазначає слідчий, підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як: документи: заява від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2024 року; протоколом огляду місця події від 08 квітня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2024 року; показання: потерпілого ОСОБА_7 від 15 квітня 2024 року; свідка ОСОБА_8 від 16 квітня 2024 року; свідка ОСОБА_9 від 05 травня 2024 року; експертизи: товарознавча експертиза № СЕ-19/107-24/4320-ТВ від 24 квітня 2024 року; товарознавча експертиза № СЕ-19/107-24/4384-ТВ від 25 квітня 2024 року; дактилоскопічна експертиза № СЕ-19/107-24/4866-Д від 09 травня 2024 року;

Слідчий зазначає, що метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому у клопотанні вказано на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке. Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України , карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тому, на переконання слідчого, підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий зазначає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 показання яких слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також у клопотанні вказано на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Незважаючи на те, що відносно ОСОБА_4 24.11.2023 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скеровано обвинувальний акт за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, на даний час рішення не прийнято, він належних висновків не зробив та знову підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

При цьому слідчий зауважує, що підозрюваний не має постійного офіційного джерела доходу та, відповідно, засобів для існування. А тому, враховуючи логічний взаємозв`язок з вказаними вище обставинами, існує високий ризик, що обвинувачений, може розпочати нові злочини проти власності з метою задоволення особистих потреб за рахунок незаконного заволодіння чужим майном.

Разом із тим, слідчий зазначає що альтернативні запобіжні заходи , як то особисте зобов`язання, особиста порука, застава полягає не здатні унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий просить: застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000287 від 09 квітня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Середнє Ужгородського району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимому, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 липня 2024 року. Покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду цілодобово; повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задоволити з підстав що у ньому наведені. В частині зазначеного підозрюваним прохання застосувати в нічний час доби домашній арешт не заперечував.

Підозрюваний у судовому засіданні, просив про розгляд поданного клопотання в даному судовому засіданні, захищати бажає себе самостійно. Просив задовольнити таке частково, а саме застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, оскільки він неофіційно працює на будівництві, намагається повністю відшкодувати завданні збитки потерпілій, частково вже відшкодував такі. Врахувати при обранні запобіжного заходу його пояснення.

Заслухавши прокурора з приводу внесеного клопотання та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що сслідчими слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

14 травня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, обґрунтовується такими доказами, як: документи: заява від ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2024 року; протоколом огляду місця події від 08 квітня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.04.2024 року; показання: потерпілого ОСОБА_7 від 15 квітня 2024 року; свідка ОСОБА_8 від 16 квітня 2024 року; свідка ОСОБА_9 від 05 травня 2024 року; експертизи: товарознавча експертиза № СЕ-19/107-24/4320-ТВ від 24 квітня 2024 року; товарознавча експертиза № СЕ-19/107-24/4384-ТВ від 25 квітня 2024 року; дактилоскопічна експертиза № СЕ-19/107-24/4866-Д від 09 травня 2024 року.

Санкція ч.4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Так, згідно 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає що матеріалами клопотання доведено наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Адже, підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Тяжкість покарання яке загрожує підозрюваному сама по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що на цей час, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання останнього винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме до шести років позбавлення волі, останній перебуваючи під загрозою застосування вказаного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні доведено, наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні. Так, під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 показання яких слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя вважає що наявність такого матеріалами клопотання доведено, враховуючи наявність направленого до суду обвинувального акту в іншому кримінальному провадженні в якому ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який має місце проживання, має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, одружений, слідчий суддя вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім цього, на переконання слідчого судді, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.178 КПК України, суд також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оцінюючи у сукупності всі обставини справи, вважаю доведеним, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні, підставними та вагомими доказами не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Тому такі висновки слідчого та прокурора є лише припущеннями, не підтвердженими жодними доказами.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на докази що додані до матеріалів клопотання та дослідженні у судовому засіданні, а також на обставини які були з`ясовані при його розгляді, клопотання, щодо застосування до підозрюваного заборони цілодобового не залишення місця проживання, слідчий суддя вважає необґрунтованим.

Слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_4 , достатнім та необхідним є обрання запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час з 23:00 години по 06:00 годину наступної доби, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя враховує при цьому, те що підозрюваний в судовому засіданні повідомив, що працює неофіційно, щоб забезпечити себе та відшкодування завданих збитків. Таким чином застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості отримання засобів для існування для його сім`ї.

Окрім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , згідно наданих ним у судовому засіданні пояснень, частково відшкодував потерпілим завдану шкоду завдяки неофіційному працевлаштуванню.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Оцінюючи у сукупності всі обставини справи, вважаю доведеним, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт у нічний час доби, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного домашнього арешту у певний період доби є достатньо обґрунтованими, а тому з урахуванням наведеного вище, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Середнє Ужгородського району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, одруженому, маючому на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у нічний час доби.

Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у нічний час доби, а саме із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби;

повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на начальника ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Встановити строк дії ухвали до 14.07.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1