Справа № 234/8616/21
Провадження № 1-кп/202/690/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, дистанційно об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000816 від 12.05.2021, № 0001045 від 11.06.2021, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, який інвалідом не являється, який зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

-14.09.2000 року Краматорським міським судом за ет. 140 ч. 3. 145 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна; Звільнений 31.05.2004 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-24.10.2007 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 296 ч. 4, 395, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; звільнений 26.11.2009 умовно-достроково на не відбутий строк 11 місяців 6 днів;

-14.12.2010 року Краматорським міським судом за ст. 309 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

-27.05.2016 року Апеляційним судом Донецької області за ст. 307 ч. 2. 309 ч.2. 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць; звільнений 13.08.2019 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяці 6 днів,

- 03.03.2021 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднаний невідбутий строк, за сукупністю вироків у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою, що раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, у 2021 році (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), на території домоволодіння за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7,12,17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006 року), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, наказів Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 року та № 634 від 29.07.2010 року, з наступними змінами та доповненнями, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, побачив на городі дикоростучі кущі коноплі, після чого почав вирощувати їх, а саме: систематично зволожував поверхневий шар ґрунту біля стовбурів цих рослин та вживав заходів щодо знищення бур`янів біля них, тим самим незаконно виростивши з вказаного часу та до 22.06.2021 рослини коноплі у кількості 18 одиниць.

22.06.2021 в період часу з 09.16 по 09.49 годину працівниками поліції в ході проведенні обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у на території городу, виявлено рослини в кількості 18 одиниць, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів мають анатомко-морфологічні ознаки, характерні для рослин роду коноплі (Cannabis), містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол, тобто є рослинами роду коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

ОСОБА_5 , будучи особою, що раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, наприкінці березня 2021 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено), у приміщенні будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7,12,17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-V від 22.12.2006 року), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, наказів Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 року та № 634 від 29.07.2010 року, з наступними змінами та доповненнями, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у горшках почав вирощувати рослини коноплі, які самостійно проросли, а саме: систематично зволожував поверхневий шар ґрунту біля стовбурів цих рослин та вживав заходів щодо догляду за рослинами, тим самим незаконно виростивши з вказаного часу та до 24.05.2021 рослини коноплі у кількості 29 (двадцять дев`ять) штук. 24.05.2021 року ОСОБА_5 пересадив вказані рослини до скляної банки, об`ємом 0,5 літра, в яку додав воду та ґрунт, з метою подальшої висадки вказаних рослин на території городу, що розташований на території його домоволодіння за місцем мешкання, коли настане тепла погода.

26.05.2021 в період часу з 07.39 по 08.54 годину працівниками поліції в ході проведенні обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у вказані вище скляній банці із водою та ґрунтом, що розташовувалась на території городу, виявлено рослини в кількості 29 одиниць, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів мають анатомко-морфологічні ознаки, характерні для рослин роду коноплі (Cannabis), містять психоактивну речовину тетрагідроканабінол, тобто є рослинами роду коноплі (Cannabis), що відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що у вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 310 КК України незаконне вирощування рослини конопель особою, яка була засуджена за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, вину визнав, щиро розкаявся.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 , будучи особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Разом з тим, згідно приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 34 КК рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема за ст. 185 КК України.

Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина, як рецидив кримінальних правопорушень - в обвинуваченні ОСОБА_5 не висувалася.

Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки така обтяжуюча обставина як рецидив кримінальних правопорушень, є поза межами висунутого обвинувачення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року (Справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України до обвинуваченого - суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 року, справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 року, справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі № 128/5484/13-к.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 03.03.2021 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного цим вироком у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краматорвського міського суду Донецької області від 03.03.2021 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяці позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, тобто покарання може бути призначене лише з моменту ухвалення судом обвинувального вироку та набрання ним законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 118-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 03.03.2021 у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: 18 рослин конопель, 69 рослин конопель, з екстрактом канабісу, в перерахунку на суху речовину 0,024 г., які передані на зберігання до камери схову Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/105-21/4896-НЗПРАП та № СЕ-19/105-21/4075-НЗПРАП від 24.06.2021, які згідно довідок складають 1716 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1