Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/325/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кропивницькому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке він подав 10.05.2024.

Скаргу заявник мотивував тим, що 10.05.2024 ним до ВП № 1 (м. Гайворон) було подано заяву, що зареєстрована за № З-39 та станом на день звернення з скаргою до слідчого судді відомості до ЄРДР не внесено.

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року відмовлено у задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 10.05.2024.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що повідомлення ОСОБА_5 , від 10 травня 2024 року, не є достатнім для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме, як кримінального правопорушення. Обставини, викладені в його заяві не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

За висновком слідчого судді дії уповноважених осіб ВП № 1 (м. Гайворон) щодо невнесення відомостей за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 10 травня 2024 року до ЄРДР не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, так як дані вказаної заяви особи не містять достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а відтак скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить поновити пропущений 5 денний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а за наслідком апеляційного розгляду ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою вимоги його скарги задовольнити.

Прокурор та скаржник ОСОБА_5 , до апеляційного суду не з`явились. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить проводити апеляційний розгляд без його участі, тому відповідно до ст. 406 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Колегія суддів, дослідивши обставини щодо дотримання строку звернення з апеляційною скаргою, приходить до висновку про наявність підстав для повернення ОСОБА_5 вказаної апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи, ухвалою слідчого судді, суду.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

Крім того, колегія суддів зазначає, що правило дотримання п`ятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядались в продовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Як убачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, скаржник ОСОБА_5 особисто приймав участь в судовому засіданні.

Вказана ухвала слідчого судді, зокрема зміст її резолютивної частини містить порядок і строк оскарження, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 376 КПК України.

За змістом ст. 376 КПК України дата проголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням положень ст. 395 КПК України, зазначені обставини свідчать про те, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року, для ОСОБА_5 обчислюється з моменту її проголошення.

Таким чином, останнім днем подання апеляційної скарги на вищевказану ухвалу слідчого судді, з урахуванням вихідного дня є 27 травня 2024 року.

З матеріалів судового провадження, зокрема зі штрих коду на конверті відправника, убачається що ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу 30 травня 2024, що у свою чергу свідчить про те, що апеляційна скарга подана з пропуском передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України п`ятиденного строку на її апеляційне оскарження.

Разом з цим, заявляючи в апеляційній скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 не наводить жодного обґрунтування щодо поважності пропуску строку.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд позбавлений можливості оцінити ці обставини і прийняти рішення про поновлення строку, оскільки суд не наділений правом самостійно збирати докази щодо поважності такого пропуску.

Враховуючи наведене, та те, що апелянт в апеляційній скарзі не наводить жодного обґрунтування щодо поважності пропуску п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року.

Також суд звертає увагу на те, що в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн - членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

При прийнятті рішення про повернення апеляційної скарги враховується те, що саме неухильне дотримання вимог КПК України є гарантією права на справедливий судовий розгляд, гарантією права на доступ до суду; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення, у тому числі й без заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, порушує принцип юридичної визначеності, який не дозволяє ставити під сумнів остаточні судові рішення без переконливих підстав у суспільних інтересах.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 309, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року.

Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_5 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4