Справа № 392/356/23
провадження 1-кп/392/90/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника-адвоката ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 14 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, працюючого гірником на Новокостянтинівський шахті ДП «Схід ГЗК», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не є інвалідом І чи ІІ групи, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 11 лютого 2023 року близько 19 години ОСОБА_4 разом з раніше знайомим йому громадянином ОСОБА_6 , перебуваючи в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 на території кооперативу «Гірняк» по вул. Геологів в смт. Смоліне, Новоукраїнського району Кіровоградської області, побачив, що у користуванні ОСОБА_6 перебуває велосипед «Discovery Amulet». В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення вказаного велосипеду.

Достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 8189/2022 від 16.11.2022 року продовжено до 19.02.2023 року воєнний стан, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 відкрито заволодів, належним потерпілому ОСОБА_6 велосипедом «Discovery Amulet», вартістю 4237,50 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 4237,50 грн..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину в пред`явленому обвинуваченні, не оспорював фактичні обставини інкримінованого йому у провину вчиненого злочину, щиро розкаявся і показав, що потерпілий ОСОБА_6 точної дати він не пам`ятає попросив у нього в користування, велосипед його доньки на ім`я ОСОБА_7 . Він дав потерпілому велосипед своєї доньки, однак такий велосипед був повернутий у несправному стані. На пропозицію обвинуваченого відремонтувати велосипед потерпілий погодився, однак не ремонтував його близько 3-х (трьох) місяців. В подальшому враховуючи, що потерпілий тривалий час не ремонтував велосипед, він прийшов до приміщення гаражу де перебував потерпілий та забрав велосипед, який перебував в користуванні потерпілого, оскільки останній не бажав ремонтувати його велосипед, який він, потерпілий, взяв в користування та повернув у несправному стані. При цьому потерпілий був проти того, щоб він забрав його велосипед. Через деякий час до нього у зв`язку із цими подіями прийшли працівники поліції, оскільки потерпілий поскаржився на нього до правоохоронних органів

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні даного злочину, а також враховуючи думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та відсутності сумнівів у добровільності позиції учасників, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до статті 91 КПК України, і які ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочин за частиною 4 статті 186 КК України віднесено законом до тяжких злочинів, які караються позбавленням волі, а також особу винного, а саме:

- раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

- працює гірником на Новокостянтинівській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» та позитивно характеризується за місцем роботи (а.к.с. 111, 120);

- за місцем проживання негативних характеризуючих даних не встановлено;

- не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога;

- має на утриманні 2-х (двох) неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.с. 114-115).

Потерпілий ОСОБА_6 в заяві адресованій суду повідомив, що він не має претензій матеріального чи морального характеру (а.к.с. 28, 59, 128).

Матеріальна шкода завдана потерпілому була відшкодована обвинуваченим під час досудового розслідування, шляхом повернення викраденого майна (а.к.с. 28).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності зі статтею 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до вимог статті 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин.

Обставинами, відповідно до статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що засноване на належній критичній оцінці своєї поведінки та готовність нести, передбачене законом покарання, усвідомлення своєї вини, відшкодування шкоди.

Крім того, обвинувачений з моменту вчинення правопорушення та в судовому засіданні надавав послідовні та вичерпні зізнавальні покази.

Також, суд визнає, обставиною, що пом`якшує покарання відсутність у потерпілого до обвинуваченого ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру, що свідчить про відшкодування завданої шкоди.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин судом відзначається, що вони знаходяться у причинному зв`язку з цілями та мотивами злочину, і поведінкою ОСОБА_4 , злочинний умисел якого був викликаний незадоволенням поведінки потерпілого щодо невідновлення ним пошкодженого майна, незважаючи на заборону потерпілого віддавати свій велосипед, відкрито викрав вказаний велосипед.

Думку потерпілого (яка хоч і не є вирішальною при призначенні судом покарання у відповідності до висновків Верховного суду, проте враховується судом в сукупності з іншими обставинами), який просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 , розмір вартості майна, на яке було направлене злочинне посягання.

При цьому суд враховує, що вчиняючи вказані дії обвинувачений не мав на меті збагачення за рахунок викраденого майно, останній беззаперечно визнає свою вину у вчиненому, критично ставиться до своїх дій та надає належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці, що на думку суду зменшує суспільну небезпеку такого злочину та небезпечність винуватої особи, на підставі чого суд дійшов висновку про наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність правових підстав для застосування до обвинуваченого статті 69 КК України та призначення йому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції частини 4 статті 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, при цьому покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 753/19121/19, категорично зазначив: «При визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України, згідно з якими підстави, що дають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають знаходитися у зв`язку з метою злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінкою під час його вчинення, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.»

Враховуючи встановлені судом обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, інформацію, що його характеризує, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання з урахуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк нижче межі санкції частини 4 статті 186 КК України.

Суд вважає, що справедливим покаранням і домірним скоєному злочину буде призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити "особистий надмірний тягар для особи" та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до статті 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Наведені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та критична оцінка власних дій, причини за яких було вчинено злочин, дають підстави зробити висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання, та звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку відповідно до вимог статті 75 КК України та покладенням обов`язків згідно статті 76 КК України.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються з правовими висновками суду касаційної інстанції про одночасне застосування до особи положень статей 69 та 75 КК (наприклад, постанови суду касаційної інстанції від 02 вересня 2021 року у справі №344/6631/17 (провадження №51-1316км21), від 22 квітня 2021 року у справі №352/1627/18 (провадження №51-3151км20), від 25 березня 2021 року у справі №161/19195/19 (провадження №51-5340км20).

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 370, частиною 2 статті 373, статтями 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1