Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1696/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів заяву адвоката ОСОБА_3 про виправлення помилки у вироку Виноградівського районного суду від 21.06.2024р.,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Виноградівського районного суду від 21.06.2024р. обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

26.06.2024р. до Виноградівського районного суду надійшла заява від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 про виправлення помилки у зазначеному вироку, оскільки адвокат вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки є помилковим, тому підлягає виправленню, зазначивши у вироку «Визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також звільнити його від відбування призначеного покарання в частині основного покарання з іспитовим строком на три роки», оскільки під час судового засідання сторона захисту, потерпіла та прокурор вважали, що перешкод для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст.75,76 КК України не було, що суд не взяв до уваги при призначенні покарання ОСОБА_4 .

Обвинувачений та його захисник, потерпіла, прокурор, які про місце і час розгляду даної справи повідомлені судовими викликами належним чином, в засідання не з`явились, заяв та клопотань про перенесення слухання справи та причини своєї неявки суд не повідомили, а відтак суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутності, оскільки відповідно до ч.2 ст.379 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень, а відтак, дослідивши матеріали справи, які стосуються розгляду поданої заяви, суд зазначає наступне.

Вироком Виноградівського районного суду від 21.06.2024р. (головуючий суддя ОСОБА_1 ) визнано винним та засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, а також вирішене питання про долю речових доказів та розподілу судових витрат по справі.

Вирішуючи заявлене клопотання суд виходить з того, що судове рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень), а також повинно бути точним.

Відповідно до ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необгрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч. 5 ст. 371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Отже, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Частиною 5 ст.371 КПК України передбачено, що виправлення в судовому рішенні мають бути засвідченні підписами суддів того складу суду, який його ухвалив.

Згідно з висновками викладеними в постанові колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеній в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.08.2015р. (справа №5/1787км.15), внесення виправлень, до резолютивної частини судового рішення, яке передбачає зміну норми закону про кримінальну відповідальність, за якою засуджується особа, не може бути здійснена у порядку ст.379 КПК України.

Вироком Виноградівського районного суду від 21.06.2024р. засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Не погоджуючись із призначеним покаранням захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 подав 26.06.2024р. клопотання про виправлення помилки у зазначеному вироку, оскільки вважає, що призначене покарання обвинуваченому у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки є помилковим, тому підлягає виправленню, оскільки під час судового засідання сторона захисту, потерпіла та прокурор вважали, що перешкод для застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст.75,76 КК України не було, що суд не взяв до уваги при призначенні покарання ОСОБА_4 .

У конкретному випадку суд не вбачає правових підстав для внесення виправлення у Вирок суду від 21.06.2024р., оскільки вказане не є опискою, а висновком суду.

Отже, суд вважає, що заявником фактично порушено питання про зміну судового рішення шляхом внесення до нього нових даних та зміни встановленої судом міри кримінальної відповідальності обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, за якою його засуджено до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, що не може бути предметом судового розгляду, який проводиться судом за правилами ст.ст.379,380 КПК України, оскільки питання щодо неправильного призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду лише апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно, а тому заява захисту про виправлення зазначеної описки у судовому рішенні задоволена бути не може.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.379,380 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про виправлення помилки у вироку Виноградівського районного суду від 21.06.2024р. - відмовити.

На ухвала слідчого судді відповідно до п.2 ч.1, п.3 ч.2 ст.395 КПК України може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1