У Х В А Л А

11 липня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання захисника ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження № 0000266, яке внесене до ЄРДР 18 вересня 2015 року, стосовно ОСОБА_9 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

своє клопотання, захисник ОСОБА_10 мотивувала тим, що матеріали кримінального провадження № 0000266, яке внесене до ЄРДР 18 вересня 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відкриті обвинуваченому ОСОБА_9 , слідчим, який не мав на те повноважень.

До такого висновку вона дійшла, зважаючи на те, що доручення прокурора, яке містилося в матеріалах кримінального провадження не мало дати та підпису.

Своєю чергою, повідомлення про завершення кримінального провадження, яке направлялося потерпілим, їй та обвинуваченому ОСОБА_9 , не було підписане слідчим.

Зважаючи на це, вона вважає, що матеріали кримінального провадження не відкриті, а повідомлення про завершення кримінального провадження не направлене, що свідчить про те, що досудове розслідування триває.

У зв`язку з цим, прокурор не мав права направляти обвинувальний акт до суду.

Зазначала, що оскільки досудове розслідування триває майже 7 (сім) років, його строк вже сплив.

У зв`язку з цим, посилаючись на п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, вважала, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 підлягає закриттю.

Вважала, що у суду є такі повноваження на стадії судового розгляду, оскільки такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26 травня 2020 року, справа ЄУН 556/1381/18.

Зазначала, що відсутність скарг і зауважень, на досудовому розслідуванні, стосовно відсутності підписів на повідомленні про завершення досудового розслідування та дорученні слідчому на відкриття матеріалів кримінального провадження, не впливає на те, що стороні захисту належним чином відкриті матеріали кримінального провадження.

До того ж, вказувала, що суд, керуючись правилами зворотньої дії закону у часі, має право застосувати п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України до кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , незважаючи на те, що воно розпочате до набрання чинності вказаною нормою.

Вважала, що якщо суд не застосує положення цієї норми, ОСОБА_9 зазнає дискримінаційного відношення, оскільки його права суттєво звужені, в порівнянні з іншими особами, кримінальні провадження стосовно яких внесені до ЄРДР, після набрання чинності п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Своєю чергою, незастосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, обмежить право ОСОБА_9 на доступ до правосуддя, адже ст. 314 КПК України, передбачене право сторони захисту подати клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підтримку своєї правової позиції, посилалася на рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 КК України (справа про призначення судом більш м`якого покарання).

Вважала, що мотивувальна частина цього рішення може бути застосована по аналогії, стосовно описаної нею ситуації, яка склалася з дискримінацією осіб, на яких не поширюється п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, через те, що кримінальне провадження стосовно них було внесене до ЄРДР, до набрання чинності вказаною нормою.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти закриття кримінального провадження, оскільки закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише у підготовчому засіданні, захисник ОСОБА_10 під час відкриття матеріалів кримінального провадження будь-яких зауважень не робила.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтримали позицію прокурора ОСОБА_3 .

Вирішуючи подане захисником ОСОБА_10 клопотання, в першу чергу, суд визначається, чи можливо у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 застосувати п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказана норма внесена до КПК України, відповідно до підпункту 19 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Згідно з пунктом 4 параграфу 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, визначено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відповідно до пункту 1 розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, цей Закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України" …

Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Отже, датою введення в дію положень, вказаних у пункті 4 параграфі 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, у тому числі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, є 16 березня 2018 року.

Своєю чергою, пункт 10 частини 1 статті 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року, і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Такі ж висновки, щодо застосування вище вказаних положень закону, містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2023 року, справа ЄУН 711/8244/18.

Суд не має підстав для відступу від цих висновків.

Судом установлено, що відомості до ЄРДР про кримінальне провадження № 0000266, стосовно ОСОБА_9 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесені 18 вересня 2015 року.

Отже, положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у цьому кримінальному провадженні застосовувати не можна.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, неконституційними не визнавалися.

У зв`язку з цим, суд не має підстав стверджувати, що положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII та п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України неконституційні, через свій дискримінаційний характер.

Водночас, суд не погоджується із захисником, що норми вказаних законів мають дискримінаційних характер, оскільки ОСОБА_9 наділений тим же обсягом прав, як і інші обвинувачені, у кримінальних провадження відомості стосовно яких внесені до ЄРДР до 16 березня 2018 року.

Інші доводи захисника ОСОБА_10 суд відхиляє, оскільки, як встановлено вище, у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 не може бути застосований п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, на підставі викладеного, суд клопотання захисника ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження, залишає без задоволення.

Керуючись ст. 350, 371, 372, 392-395, 532 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника ОСОБА_10 , про закриття кримінального провадження № 0000266, яке внесене до ЄРДР 18 вересня 2015 року, стосовно ОСОБА_9 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 16 липня 2024 року о 08:35 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1