Провадження № 1-кс/761/9511/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 06.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 06.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В обґрунтування заяви адвокат зазначає, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000881 від 06.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Зі змісту заяви вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.10.2023 року було зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з невиконанням вищевказаної ухвали 19.10.2023 року адвокат ОСОБА_3 самостійно направив належним чином завірену копію рішення до ТУ ДБР у м.Києві. 24.10.2023 року уповноважені особи органу досудового розслідування отримали вищевказану ухвалу. 01.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з запитом щодо підтвердження направлення ухвали уповноваженою особою Шевченківського районного суду м.Києва до ТУ ДБР у м.Києві, на що 02.11.2023 року отримав відповідь, а саме те, що копія вищевказаної ухвали була надіслана до ТУ ДБР у м.Києві 18.10.2023 року.

Разом з тим, у зв`язку з неотриманням відповіді від ТУ ДБР у м.Києві адвокат ОСОБА_3 06.11.2023 року повторно направив запит до ТУ ДБР у м.Києві у якому просив надати інформацію про номер кримінального провадження та результати розгляду його попереднього запиту. 16.11.2023 року адвокатом ОСОБА_3 на адресу Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань було направлено скарги про невиконання уповноваженими особами ТУ ДБР у м.Києві ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.10.2023 та неотримання відповіді на адвокатські запити. 17.11.2023 року Київська міська прокуратура направила вищевказану скаргу для розгляду за належністю до ТУ ДБР у м.Києві. Між тим, листами від 08.11.2023 та 13.11.2023, що були отримані адвокатом ОСОБА_3 у грудні 2023 року ТУ ДБР у м.Києві повідомило, що на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 17.10.2023 відомості, що містяться у заяві ОСОБА_4 , щодо можливих неправомірних дій службових осіб СБУ, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. 22.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_5 із заявою про залучення до вищевказаного кримінального провадження в якості потерпілої ОСОБА_4 07.12.2023 року адвокатом до ТУ ДБР у м.Києві було направлено клопотання про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні. Однак слідчим ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_5 не було розглянуто вищевказані клопотання у зв`язку з чим адвокат звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргами на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м.Києві. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22.01.2024 скаргу було задоволено та зобов`язано слідчого ТУ ДБР у м.Києві розглянути вказане клопотання. 23.01.2024 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м.Києві з заявою про виконання судового рішення від 22.01.2024.

Між тим, 28.12.2023 адвокат звернувся до слідчого ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_5 із клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак воно не було розглянуто уповноваженою особою органу досудового розслідування. 05.01.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_5 , яка полягає у нерозгляді клопотання. 26.01.2024 року адвокат направив до ТУ ДБР у м.Києві адвокатський запит у якому просив надати інформацію про процесуальні рішення прийняті внаслідок розгляду вказаних клопотань. 07.02.2024 року ним було отримано постанову слідчого від 24.11.2023 року про відмову у визнанні потерпілим, постанову слідчого від 24.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, постанову слідчого від 09.12.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, постанову слідчого від 09.01.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вищевказане, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було проведено жодних слідчих дій, досудове розслідування здійснюється неефективно, його здійснення не відповідає принципам законності і при таких діях органу досудового розслідування досягнення мети проведення досудового розслідування малоймовірне. Разом з тим, останній вважає, що слідчий ТУ ДБР у м.Києві навмисно не вчиняє жодних дій для проведення досудового розслідування кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене адвокат ОСОБА_3 вважає, що слідчий ТУ ДБР у м.Києві ОСОБА_5 не виконує належним чином свої процесуальні обов`язки, що викликає обґрунтовані сумніви у неупередженості останнього, а тому адвокат просить відвести слідчого ТУ ДБР у м.Києві від здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану заяву підтримав та просив задовольнити із зазначених у ній підстав. Крім того, зазначив, що слідчим заявника жодного разу не допитано, матеріали кримінального провадження для ознайомлення не надано.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явився. Жодних клопотань, у тому числі про відкладення, на адресу суду не направляв.

Враховуючи, що слідчий повідомлявся належним чином, своїм правом на участь у судовому розгляді заяви про його відвід не скористався, клопотань до суду не направляв, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності слідчого.

Вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , ретельно дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_5 , здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000881 від 06.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Разом з тим, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та до дня звернення адвоката ОСОБА_3 із заявою про відвід до слідчого судді уповноваженим слідчим ОСОБА_5 не проведено жодних слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві ОСОБА_4 .

Більше того, слідчим систематично ігнорувались клопотання адвоката про визнання потерпілим, про проведення слідчих (розшукових) дій, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, при цьому, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій,

Приписами ч. 5 ст. 38 КПК України закріплено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Більше того, ст. 40 КПК України встановлено обов`язок слідчого виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній наведені обставини, які б давали достатні підстави адвоката ОСОБА_3 для обґрунтованого сумніву в неупередженості слідчого ОСОБА_5 , який упродовж тривалого періоду здійснення досудового розслідування не провів необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин вчинення правопорушення стосовно заявниці, не виконував вказівки процесуального керівника, суду.

Так, ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого чи прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи у провадженні, тобто чи виявляє ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності. Особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного учасника кримінального провадження, позиція особи, яка це стверджує, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, який здійснює досудове розслідування.

За наведених обставин вбачається, що сумніви адвоката ОСОБА_3 в неупередженості слідчого не є вочевидь необґрунтованими.

З наданих адвокатом документів вбачається, що перед тим як звернутись до слідчого судді із заявою про відвід слідчого, заявник звертався до слідчого судді зі скаргами на бездіяльність слідчого. Крім того, ОСОБА_3 звертався зі скаргами до Київської міської прокуратури та Офісу Генерального прокурора, що також фактично ігнорувались слідчим. Також адвокат ОСОБА_3 безпосередньо звертався до уповановаженої особи ТУ ДБР в м. Києві, про що свідчать долучені до матеріалів заяви копії запитів. Тобто, дану заяву адвокат ОСОБА_3 подав до суду вичерпавши інші можливості для забезпечення дотримання слідчим завдань кримінального провадження, яке, на думку заявника, умисно затягується, з метою створення умов для не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти Україн» заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Разом з цим, слідчий суддя нагадує, що інститут відводу у кримінальному провадженні закріплений в главі 3 КПК України містить чітку правову конструкцію «існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». Тобто системний аналіз положень чинного законодавства у сукупності з послідовною практикою ЄСПЛ приводить до висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді - достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, слідчим не надано будь-яких заперечень на доводи адвоката ОСОБА_3 , водночас, на думку слідчого судді, з урахуванням усіх обставин даного конкретного кримінального провадження, тверджень адвоката і доказів наданих ним у їх сукупності - сумніви заявника не можуть вважатись завідомо безпідставними чи необґрунтованими.

При цьому слідчий суддя не визнає наявність упередженості слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 як доведений факт, водночас приходить до думки, що з врахуванням вищевикладеного сумніви ОСОБА_3 можуть бути визнані «розумними» в очах стороннього незацікавленого спостерігача - що само по собі вже є підставою для задоволення заяви про відвід.

На підставі наведеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості слідчого під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що заява адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 06.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 38, 40, 77, 80, 81, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_5 , від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 06.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України- задовольнити.

Відвести від участі у кримінальному провадженні №0000881 від 06.11.2023 слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві, ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6