Справа № 201/3282/24
Провадження № 1-кс/201/1115/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях молодший ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000820 від 19.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000820 від 19.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Nokia G10» із сім-карткою мобільного оператора «Водафон» із номером НОМЕР_1 , з особистого акаунту під іменем «n54053406» в месенджері «WhatsApp» поширив на мобільний номер НОМЕР_2 особі на ім`я « ОСОБА_6 », який є представником незаконного збройного формування т.зв. «лнр», шляхом направлення голосового повідомлення інформацію військового характеру, а саме про переміщення та розташування Збройних Сил України на території ТОВ «Аграрне підприємство «Придністровське», за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Миколаївка, вул. Соборності, буд. 1В, а також на території «гаражів» за адресою: АДРЕСА_2 .

19.03.2024 затриманий в порядку ст. 208 КПК України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав мобільний телефон «Nokia G10» у корпусі чорного кольору,

IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

19.03.2024 мобільний телефон марки «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 оглянуто. Оглядом встановлено, що в телефоні встановлено sim-карту з номером НОМЕР_1 . В ході огляду вищевказаного телефону встановлено наявність абонента з номером НОМЕР_5 (користувач - « ОСОБА_6 »), НОМЕР_6 (користувач - « ОСОБА_7 »).

19.03.2024 постановою слідчого мобільний телефон марки «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000820 від 19.03.2024.

20.03.2024 постановою слідчого мобільний телефон марки «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 призначено комп`ютерно технічну експертизу.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як доказ вчиненого кримінального правопорушення, на вилучений 19.03.2024 в ході досудового розслідування мобільний телефон необхідно накласти арешт.

За таких обставин, вказаний вище предмет, у кримінальному провадженні визнано речовими доказами, оскільки є предметом та засобом вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В даний час вищевказані предмет перебуває у службовому приміщенні 3-го відділення (з дислокацією в АДРЕСА_3 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом вказаного клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000820 від 19.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

19.03.2024 затриманий в порядку ст. 208 КПК України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав мобільний телефон «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

19.03.2024 мобільний телефон марки «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 оглянуто. Оглядом встановлено, що в телефоні встановлено sim-карту з номером НОМЕР_1 . В ході огляду вищевказаного телефону встановлено наявність абонента з номером НОМЕР_5 (користувач - « ОСОБА_6 »), НОМЕР_6 (користувач - « ОСОБА_7 »).

19.03.2024 постановою слідчого мобільний телефон марки «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000820 від 19.03.2024.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на предмети, що вилучені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000820 від 19.03.2024, а саме: мобільний телефон «Nokia G10» у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1