Справа № 595/636/24
Провадження № 1-кп/595/90/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000055 від 02 квітня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

17 березня 2024 року під час перебування по АДРЕСА_1 , неподалік церкви Чуда святого архистратига Михаїла в Хонах, у ОСОБА_6 в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 виник злочинний намір на вчинення насильницьких дій, які завдали різкого фізичного болю ОСОБА_4 , жительці АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 17 березня 2024 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час словесного конфлікту із ОСОБА_4 , керуючись особистими неприязними мотивами, тримаючи кистями обох рук за верхній одяг ОСОБА_4 , умисно, діючи кистями обох рук на тіло, штовхнув три рази ОСОБА_4 до металевої огорожі в`їзду до житлового господарства по АДРЕСА_2 , внаслідок чого остання відчула різку фізичну біль в ділянці плечей та голови, однак тілесних ушкоджень не отримала.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечив, суду пояснив, що 17 березня 2024 року приблизно о 15 год. він неподалік церкви в АДРЕСА_2 зустрів потерпілу ОСОБА_4 , яка постійно його сварить за коні. Між ними виникла словесна суперечка, в ході якої він зловив ОСОБА_4 за верхній одяг, проте не штовхав та не бив.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його вина у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що в одну із неділь березня 2024 року, точної дати не пам`ятає, вона була в церкві, після чого родич запросив її у гості. Дорогою до родича ОСОБА_4 побачила ОСОБА_6 , який, помітивши її, швидко перебіг через дорогу та почав нецензурно висловлюватись до потерпілої, після чого схопив її за верхній одяг та декілька разів штовхнув до металевої огорожі. При цьому говорив, що змісить її з болотом, вона плакала. Односельчанин ОСОБА_7 врятував ОСОБА_4 , так як перешкодив подальшим діям ОСОБА_6 . Після цього випадку потерпіла була в лікарні, так як її боліла голова та плечі. ОСОБА_6 просив у ОСОБА_4 вибачення, однак вона його не пробачила. Відносно призначення міри покарання обвинуваченому потерпіла покладається на думку суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що 17 березня 2024 року він знаходився в гостях у тещі в АДРЕСА_3 . Коли перебував на подвір`ї, почув крики. Вийшовши на вулицю, побачив, що по другій стороні дороги відбувається конфлікт, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 зловив ОСОБА_4 за верхній одяг та тричі штовхнув її до металевої огорожі. Свідок крикнув до обвинуваченого, щоб той залишив потерпілу у спокої, тоді ОСОБА_6 розвернувся та пішов. Після цього ОСОБА_4 жалілася свідку на болі в області плечей та голови. Інших свідків конфлікту не було.

Окрім того винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, повністю доведена дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема, оголошеними в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 квітня 2024 року, згідно якого ОСОБА_4 заявила про завдання фізичного болю 17 березня 2024 року близько 15 год. ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , який з невідомих їй причин схопив її за верхній одяг та декілька разів вдарив об пліт;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2024 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі потерпілої ОСОБА_4 та понятих, в ході якого потерпіла розповіла та відтворила на статистові події, які розвивались 17 березня 2024 року близько 15 год., а саме в якому положенні стояв ОСОБА_6 до потерпілої, як зловив її двома руками за верхній одяг та тричі штовхав до огорожі (паркану) спиною та головою;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2024 року та долученим до нього ілюстрованим додатком у вигляді таблиці ілюстрацій, за участі свідка ОСОБА_9 та понятих, в ході якого свідок на статистові відтворив механізм нанесення ударів потерпілій ОСОБА_4 , що мало місце 17 березня 2024 року по АДРЕСА_2 . Зокрема, свідок ОСОБА_9 відтворив на статистові, який стояв попереду нього, як ОСОБА_6 наблизився до потерпілої ОСОБА_4 , зловив її за верхній одяг та тричі штовхнув до паркану, внаслідок чого вона вдарилася головою та спиною об паркан.

Показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , надані ними під час судового розгляду, були послідовними, незмінними та такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження, оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого з їх сторони суд не вбачає.

В той же час, будь-яких даних на підтвердження наведеної позиції обвинуваченого судом не здобуто та сторонами не надано. Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману.

Зібрані в ході досудового слідства докази суд вважає такими, які відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України отримані в порядку, встановленому КПК України, є належними та допустимими.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, тобто вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, дані про особу винного.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що з характеристики, виданої старостою Зубрецького старостинського округу Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, слідує, що ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , за час проживання в селі зарекомендував себе посередньо. В громадських місцях поводить себе задовільно. Останнім часом жителі села неодноразово скаржились на його погану поведінку.

Згідно довідки про склад сім`ї № 80, виданої 03 квітня 2024 року старостою Зубрецького старостинського округу Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_6 проживає один за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області № 20-03042024/61003 від 03 квітня 2024 року ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно довідок, виданих КНП «Бучацької міської лікарні» Бучацької міської ради 04 квітня 2024 року, ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є проступком, свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, є особою пенсійного віку, а тому, врахувавши наведені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1