Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3472/24
Провадження №: 1-кс/332/225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 332/3472/24, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 04.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження (№ 332/3472/24; провадження №1-кп/332/435/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.06.2024 до суду надійшла заява судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду вказаної справи, оскільки в ході розгляду було встановлено, що захисником особи, що притягується до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 є адвокат ОСОБА_5 , а враховуючи те, що суддя ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 мають спільну дитину, то у безстороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо об`єктивності та неупередженості в розгляді даної справи.

Учасники процесу про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, згідно чинного законодавства. В судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження (справа № 332/3472/24; провадження №1-кп/332/435/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України суддя не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Суд констатує, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.п. 28, 29, 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року «Газета Україна-Центр проти України» відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

У відповідності до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд вважає, що наявність зазначених обставин може свідчити про об`єктивно обґрунтовані побоювання учасників справи про можливу небезсторонність судді ОСОБА_3 , а також про неможливість винесення суддею об`єктивного рішення.

Отже, заявником наведено суду об`єктивні обставини, які свідчать про обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності та неупередженості з боку судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 .

Таким чином, заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 332/3472/24; провадження №1-кп/332/435/24) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - необхідно задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження (№ 332/3472/24; провадження №1-кп/332/435/24) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1