справа № 362/3215/24
провадження № 1-кп/362/467/24
ВИРОК

Іменем України

13.05.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за № 0000280, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мар`янівка Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, паспорт від 14 березня 2023 року № 008887162 (орган № 3214), УНЗР № 194, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

07 березня 2023 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

11 березня 2024 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за частиною 4 статті 185, статтею 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:

У період дії на всій території України воєнного стану, введеного з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став і, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, повторно вчинив новий умисний злочин за таких обставин.

08 квітня 2024 року близько о 02:00 ОСОБА_3 перебував поряд з гуртожитком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час в останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до вищевказаного домоволодіння з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив і мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 проник до кімнати № 107 першого поверху вищезазначеного гуртожитку шляхом відпирання метало-пластикового вікна, звідки викрав спортивну сумку темно синього кольору, ринкова вартість якої становить 150 гривень, фен «ST SO40» вартість якого становить 91,67 гривень, пару жіночих напівчобіт бежевого кольору вартість яких становить 333,33 гривні, жіночі окуляри рожевого кольору вартість яких становить 116,67 гривень, окуляри з дужками коричневого кольору вартість яких становить 115 гривень, шкатулку вартість якої становить 40,00 гривень МР3-плеєр сірого кольору «МАМВО» вартість якого становить 133 гривні, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 979,67 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини та надав показання, відповідно до яких у нічний час 08 квітня 2024 року перебував поруч із гуртожитком, у якому проживає, за адресою АДРЕСА_3 , і, маючи умисел збагатитись за рахунок чужого майна, проник до на першому поверсі шляхом відпирання метало-пластикового вікна, звідки викрав ряд речей. Вказані речі віддав працівникам поліції після його викриття через 3-4 дні після вказаного вчинку. Просив суворо його не карати.

Потерпіла до суду не прибула, подала заяву про здійснення кримінального провадження без її участі, повідомила, що шкода, завдана злочином, їй відшкодована, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначені покарання останньому поклалась на розсуду суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд виходить з такого.

Інкриміноване кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обвинувачений має середню освіту, офіційно не працевлаштований, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочини проти власності, вчинив інкриміноване діяння після ухвалення попереднього вироку.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Ураховуючи викладене, наслідки вчиненого, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією частини 4 статті 185 КК України, а саме позбавлення волі на строк п`ять років.

Також суд установив, що вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року не приведено до виконання.

Отже, на підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років п`ять місяців.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати належить стягнути в порядку статті 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. На підставі частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років п`ять місяців.

3. Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

5. Речові докази, а саме передані до камери схову речових доказів ВП№1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області спортивну сумку темно синього кольору, фен чорного кольору «ST SO40», пару шкіряних жіночих напівчобіт, жіночі окуляри рожевого кольору із цільною лінзою, окуляри з дужками коричневого кольору, шкатулку дерев`яну з біжутерією, МР3-плеєр сірого кольору «МАМВО», повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений і захисник - подати клопотання про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1