Справа № 991/5681/24
Провадження № 1-кс/991/5714/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 липня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Київ клопотання адвоката ОСОБА_3 про залишення без розгляду скарги аадвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000227 від 10.05.2024,

установив:

02.07.2024 до Вищого антикорупційного суду шляхом направлення через електронний кабінет Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у межах кримінального провадження № 0000227 від 10.05.2024.

До початку судового засідання від адвоката ОСОБА_3 на електронну пошту суду надійшло клопотання про залишення без розгляду поданої ним скарги (Вх. № 25335/24 від 04.07.2024). Клопотання аргументоване тим, що 03.07.2024 після звернення із скаргою адвокату стало відомо, що старший детектив Національного бюро ОСОБА_5 подав клопотання про арешт майна у межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, відтак предмет оскарження бездіяльності відсутній.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, про розгляд скарги повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання про залишення без розгляду скарги на бездіяльність детектива Національного бюро, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого може бути ухвалено рішення про зобов`язання вчинити певну дію або про відмову у задоволенні скарги. Тобто, постановлення ухвали про залишення без розгляду скарги ця стаття не передбачає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України, про що зазначено в ч. 1 ст. 26 КПК України.

Виходячи з принципів змагальності сторін і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. 7, 22, 26 КПК України, враховуючи, що сторона захисту просить залишити скаргу, з якою звернулася до слідчого судді, без розгляду, про що адвокатом ОСОБА_3 подано відповідне письмове клопотання, слідчий суддя вважає, що за таких умов скаргу на бездіяльність детектива Національного бюро необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. 7, 22, 26, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000227 від 10.05.2024 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6