Справа № 161/6946/24
Провадження № 1-кп/161/741/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 від 15 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукли Маневицького району Волинсьокї області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, неодруженого, учасника бойових дій, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2024 року за ч. 2 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2100 (двох тисяч ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP в особливо великому розмірі, з метою її подальшого збуту.

У подальшому, 15 лютого 2024 року, у вечірню пору доби, точна година не встановлена, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Набережна у м. Луцьк, а сааме, за координатами: широта 50.745997, довгота 25.315405, забрав у виді «майстер-кладу» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP у особливо великих розмірах, яка містилась у 30 згортках обмотаних ізоляційною стрічкою, яку зберігаючи при собі з метою збуту, переніс до прибудинкової території буд. АДРЕСА_2 , де продовжував незаконно зберігати при собі з метою збуту до моменту їх вилучення працівниками поліції в ході його затримання за підозрою у вчиненні злочину, тобто до 20 год. 28 хв. 15 лютого 2024 року.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-24/2288-НЗПРАП від 16 лютого 2024 року, надана на дослідження речовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 21,5030 г., що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року, є особливо небезпечною психотропною речовиною у особливо великому розмірі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 3 ст. 307 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що вій дійсно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, з метою її подальшого збуту, яку вподальшому, 15 лютого 2024 року у вечірню пору доби, точної години не пам`ятає, перебуваючи по вул.Набережна у м. Луцьк, у виді «майстер-кладу» забрав, і зберігав при собі, з метою збуту до моменту виявлення та вилучення його працівниками поліції того ж дня. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, повідомив, що жалкує про скоєне та засуджує свою поведінку, при цьому зазначив, що має намір стати до лав ЗСУ за контрактом для захисту територіальної цілісності держави.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його молодий вік, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, та за допомогою до них не звертався, не вперше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність тяжких наслідків, оскільки злочин припинений працівниками поліції, шляхом вилучення відповідних речовин, а також його критичну оцінку вчиненому ним злочину, поведінкою під час судового провадження, якою прагнув зменшити негативні наслідки своїх протиправних дій, що проявилось в осуді вчиненого, його виключно позитивну характеристику з місця проживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність постійного місця проживання і реєстрації, тобто міцність соціальних зв`язків відповідно, відомості про те, що він являється учасником бойових дій та його подальший намір стати до лав ЗСУ за контрактом для захисту територіальної цілісності держави, який підтверджується відношення військової частини, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчить про наявність підстав для призначення йому основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, за якою його засуджується із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, оскільки судом також встановлено, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2024 року за ч. 2 ст. 309 КК України, яким йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2100 (двох тисяч ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) гривень, який на час розгляду даного кримінального провадження не сплачений, тобто кримінальне правопорушення вчинене до повного відбуття покарання, а тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, приєднати повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року у виді штрафу, при цьому, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

При цьому, підстав для застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_3 , суд не знаходить.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів, питання накладеного арешту та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, приєднати повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 січня 2024 року та остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності та штрафу в розмірі 2100 (двох тисяч ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 35700 (тридцять п`ять тисяч сімсот) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 15 лютого 2024 року, тобто з моменту його затримання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін перебування його під вартою з 15 лютого 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази: паперовий згорток із вмістом невідомого походження; згорток із наявними в ньому згортками ізоленти, в яких знаходиться речовина невідомого походження знищити; мобільний телефон марки «Самсунг» модель А51 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - конфіскувати в дохід держави; кофту сірого кольору із написами повернути за належністю ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року на майно, яке вилучене 15 лютого 2024 року під час особистого обшуку у гр. ОСОБА_3 , а саме на: паперовий згорток із вмістом невідомого походження; мобільний телефон марки «Самсунг» модель А51 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; згорток із наявними в ньому згортками ізоленти, в яких знаходиться речовина невідомого походження; кофту сірого кольору із написами скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий::/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1