Справа № 159/1466/24
Провадження № 1-кп/159/308/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 0000118 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст.89 КК України, проживає за адресом АДРЕСА_1 .

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2024р. року близько 15:15 години, ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи всередині металевого контейнера «Чиста подушка», розташованого поряд з будинком АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_4 гаманець з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 11 155 гривень, який знаходився на стелажі, чим завдав останній майнової шкоди на вказану суму.

Потерпілий у судовому засіданні вказав, що цивільний позов він не заявив, проте у нього є претензії щодо моральної шкоди. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що викрав у ппотерпілої в контейнері гаманець грошима. Пізніше, він зрозумів, що здійснив крадіжку вирішив повернути гроші потерпілій, але його затримала поліція. Суму крадіжки не оспорює. У скоєному розкаюється.

У зв`язку з тим, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, суд розцінює його показання як об`єктивні, які відповідають фактичним обставинам і вважає достатнім розглянути справу без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалення вироку відповідно до ст..349 КПК України.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_6 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував збитки, що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин але тяжких наслідків не настало, гроші повернуті потерпілій, він має постійне місце проживання, проживає сім`єю з матір`ю пенсіонеркою за віком, не одружений, має захворювання (не зазначається з метою захисту медичного діагнозу), за місцем проживання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога внаслідок вживання опіоїдів з синдромом залежності із 2019р., раніше перебував на реабілітації в церкві де отримав позитивну характеристику, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, не судимий в силу ст.89 КК України.

За наведених обставин суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмирі санкції статті кримінального закону буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При цьому суд виходить із того, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин, не працює, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності у тому числі за аналогічне правопорушення, йому також раніше за попередніми Вироками неодноразово призначалося покарання з випробуванням але висновки обвинувачений з цього не робить, вчиняє нові кримінальні правопорушення, що вказує на формальне психологічне ставлення обвинуваченого до покарання з випробуванням. За таких умов суд приходе до висновку, що особа обвинуваченого становить високий ризик суспільної небезпечності. Суд також враховує висновки досудової доповіді в якій орган пробації проаналізувавши отриману інформацію вважає, що наявний високий ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення і виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб.

Потерпіла в судовому засіданні вказала, що за наслідками вчиненого правопорушення їй завдано моральної шкоди, проте не бажає позбавляти обвинуваченого волі. Хоча такі її висновки як встановлено судом гуртуються лише на тому, що органом досудового розслідування ефективно викрито крадіжку здійснену обвинуваченим, та гроші які були викрадені, юридично повернуті потерпілій, розмір завданого збитку дорівнює її двомісячного доходу, а від так за інших обставин у випадку не повернення їй грошей вона б мала іншу позицію щодо особи обвинуваченого та призначення йому покарання більш суворим.

З урахуванням наведеного, суд приходе до висновку, про неможливість застосування до обвинуваченого випробування згідно ст.75 КК України. Оскільки у такому випадку будуть порушені основні засади призначення покарання передбачені ст.65 КК України.

Доводи захисту, що обвинувачений має тяжке захворювання і допомагає своїй матері пенсіонерці не є переконливими. З урахуванням встановлених судом обставин та висновків суду щодо необхідності відбуття реального покарання обвинуваченим, позицію суду не змінюють. Доказів, що матір обвинуваченого перебуває на його утриманні суду не надано, його матір є пенсіонеркою отримує пенсію за віком, натомись обвинувачений не працює, зловживає наркотичними речовинами. Захворювання обвинуваченого не являється тим захворюванням, яке перешкоджає перебуванню в місцях позбавлення волі. Він хоча і отримав деякі позитивні характеристики своєї поведінки, але в цілому свій спосіб життя не змінив, що вказує на неефективність попередніх покарань призначених з випробуванням.

Обвинувачений перебував під вартою з 29.01.2024р. по 25.03.2024р., що відповідно до ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню день за день.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по справі: кросівки темного кольору, шапку синього кольору, куртку чорного кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів (квитанція 001396) повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 30.01.2024р. №159/599/24; три частини гаманця, що зберігаються в кімнаті речових доказів (квитанція 001409) повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 20.02.2024р. №159/599/24; грошові кошти в сумі 11155 гривень, що зберігаються в КБ «Приватбанк» у м. Луцьк (додаток до договору №1 від 22.02.2024р., повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 30.01.2024р. №159/599/24.

Витрати на залучення експерта сумі 2271,84 грн. підлягають відшкодуванню обвинуваченим на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 29.01.2024р. по 25.03.2024р. із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання на виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2271,84 грн.

Речові докази по справі: кросівки темного кольору, шапку синього кольору, куртку чорного кольору, що зберігаються в кімнаті речових доказів (квитанція 001396) повернути ОСОБА_6 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 30.01.2024р. №159/599/24; три частини гаманця, що зберігаються в кімнаті речових доказів (квитанція 001409) повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 20.02.2024р. №159/599/24; грошові кошти в сумі 11155 гривень, що зберігаються в КБ «Приватбанк» у м. Луцьк (додаток до договору №1 від 22.02.2024р., повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 30.01.2024р. №159/599/24.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, прокурору, потерпілому.

Головуючий:ОСОБА_1