Справа № 302/34/24
Провадження № 1-кп/302/45/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Рекіти, Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18.05.2023 року, біля 20-00 годині, ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, на ґрунті неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_7 , чим вчиняв психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.05.2023 року, справа №302/961/23, за якою ОСОБА_4 поніс покарання у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 170,00 гривень.

Крім цього, 31.07.2023 року, біля 15-30 годин, ОСОБА_4 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, на ґрунті неприязних відносин, кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_7 , чим вчиняв психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, зазначене підтверджується постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.09.2023 року, справа №302/1530/23, за якою ОСОБА_4 поніс покарання у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становило суму 340,00 гривень.

Вчинивши адміністративні правопорушення, за які ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності Міжгірським районним судом Закарпатської області, зокрема, постановою від 29.05.2023 року (справа №302/961/23) та від 20.09.2023 року (справа №302/1530/23), ОСОБА_4 на шлях виправлення на став, та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

22.12.2023 року, біля 17-30 годин, ОСОБА_4 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання та фізичного насильства, на ґрунті неприязних відносин, в присутності своїх двох малолітніх та однієї неповнолітньої дитини кричав та виражався нецензурними словами в адресу своєї дружини ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_7 вимушена була переживати за свій емоційний стан, чим систематично вчиняв психологічне насильство над ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 систематичні психологічні страждання, що виразилися в словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у потерпілої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію не оспорює та в судовому засіданні пояснив, що дійсно протягом 2023 року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_7 , за місцем їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 та яке виражалося у словесних образах, висловлюванні у її бік нецензурною лайкою. Відносно нього складалися протоколи про адміністративні правопорушення та він притягувався за це до адміністративної відповідальності. Також, 22.12.2023 року, ввечері біля 17-30 годин, за місцем їх проживання між ним та його дружиною ОСОБА_7 знову виникла сварка, та в ході якого він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, при цьому були присутні їх діти. Конфлікт з дружиною тривав близько 5-7 хвилин, після чого ОСОБА_7 викликала працівників поліції. Вказує, що на сьогоднішній день вони з дружиною примирилися. Він неодноразово просив у неї вибачення. У вчиненому щиро розкаюється. свою вину визнає повністю, про скоєне шкодує та запевнив суд, що належні та відповідні висновки для себе зробив, подібного більше не повториться та просить суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Враховуючи вищенаведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин об`єднаного кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставинами, зазначеними органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, про скоєне шкодує, також в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному провадженню, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення в присутності дитини.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на теперішній час ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштований, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, статусу беробітного немає, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела прибутку та регулярного доходу немає, проте має постійне місце та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, працьовитий, морально стійкий, з сусідами підтримує добросусідські відносини, до алкогольних напоїв байдужий, що вбачається з характеристики Лісковецького старостинського округу Міжгірської селищної ради від 27.02.2024 року за вих.№ 97, згідно довідки про склад сім`ї, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки: він одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та двох малолітніх доньок: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на теперішній час ОСОБА_11 на диспансерному обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, певної групи інвалідності немає.

Згідно положень ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи характер кримінального діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, а також враховуючи висновок органу пробації від 28.02.2024 року, викладений у досудовій доповіді щодо ОСОБА_4 та з якого вбачається, що наявний середній ризик небезпеки для суспільства, а також приймаючи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка цивільний позов у даному провадженні не заявляє, на суворій мірі покарання не наполягає та просить призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з позбавлення волі, а саме у виді громадських робіт, зазначає, що її чоловік виправив свою поведінку, припинив вживати спиртні напої, більше не вчиняє сімейного насильства, допомагає у веденні домашнього господарства, займається вихованням дітей, що вбачається з заяви потерпілої від 29.01.2024 року, а тому суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить достатні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк, наближений до мінімального строку, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України. Та таке покарання, на думку суду, є тим стримуючим фактором, який буде достатнім для виховання обвинуваченого та дасть йому можливість замислитися щодо своєї поведінки та наслідків вчинених ним протиправних діянь.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який був обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.01.2024, суд вважає необхідним залишити без змін, до набрання даним вироком законної сили.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.01.2024 року - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_12