Справа№ 938/770/23
Судове провадження № 1-кп/938/22/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 за №0000117, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривопілля, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, утриманців немає, пенсіонера, інваліда ІІ групи, депутатом не обирався, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого, зареєстроване та фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (з наступними змінами і доповненнями), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, без передбаченого законодавством дозволу, незаконно придбав за невстановлених слідством обставин та зберігав:19 (дев`ятнадцять) предметів ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм. з маркуванням 35988; 2 (два) предмети ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм. з маркуванням 27093; 24 (двадцять чотири) предмети ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї невстановленого калібру з наявними на частині із них наступних маркувальних позначень: 2030, 2033, 3849, 843, 345, 346, 33920, 308, 40, в загальній кількості 45 шт., в приміщенні житлового будинку по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , що було виявлено працівниками Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області 08.09.2023 під час проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта від 20.09.2023 вилучені у ОСОБА_3 сорок п`ять предметів, що подібні до патронів, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких:

- дев`ятнадцять предметів є військовими боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї 5,45-мм патронами центрального бою, зі звичайною кулею, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- чотири предмети є цивільними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї мисливськими 7,62-мм (.308 win) гвинтівковими патронами центрального бою, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- два предмети є цивільними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- два предмети є військовими боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме 9-мм патронами до пістолету Макарова (ПМ), промислового виробництва, придатні для стрільби;

- одинадцять предметів є військовими боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами центрального бою, калібру 7,62 мм, до пістолетів зр.1930-1933 рр. конструкції Токарєва (ТТ), промислового (заводського) виробництва, з яких п`ять придатні для стрільби.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив незаконне зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.263 КК України.

02 квітня 2024 року між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угодиобвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення та зобов`язується: надати детальні покази щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження; у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Верховинським відділом Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області, Верховинським РВП ГУ НП в Івано-Франківські й області та іншими правоохоронними органами області у викритті та виявленні відомих йому правопорушень, у тому числі пов`язаних із незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, шляхом надання відомих йому відомостей про такі правопорушення та осіб що їх вчинили.

Сторони угоди про визнання винуватості, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом ІІ групи, пенсіонером, узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення обвинуваченому призначається покарання за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також необхідність відшкодування ним витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості від 02.04.2024, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 , вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, надав суду згоду на призначення узгодженого покарання. Вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом.У вчиненому щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості від 02.04.2023, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , просить суд таку затвердити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнає себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор та обвинувачений, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, є правильною.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, які виражаються в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

При узгодженні покарання сторонами враховано, як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимий, пенсіонер, являється інвалідом ІІ групи, неодружений, утриманців немає, проживає у важких матеріально-побутових умовах, на обліках в кабінетах психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, збитки чи інші наслідки від кримінального правопорушення, не настали.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Згідно досудової доповіді від 14.12.2023 складеної Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав повністю, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, пенсіонер, являється інвалідом ІІ групи, за місцем проживання характеризується позитивно, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відтак, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покаранняза ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Крім того у відповідності до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2024, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2023 за №0000117 між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця, проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати - витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 3346,00 грн (три тисячі триста сорок шість гривень нуль копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2023 у виді арешту, накладеного на: дев`ятнадцять предметів, ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї, кал. 5,45 мм з маркуванням 35988, два предмети, ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї, кал. 9 мм. з маркуванням 27093 та двадцять чотири предмети, ззовні схожих на патрони до нарізної вогнепальної зброї невстановленого калібру з наявними на частині із них наступних маркувальних позначень: 2030, 2033, 3849, 843, 345, 346, 33920, 308, 40.

Після вступу вироку в законну силу речові докази у даному кримінальному провадженні:

- дев`ятнадцять військових боєприпасів до вогнепальної нарізної зброї 5,45-мм патронів центрального бою, зі звичайною кулею, промислового виробництва; чотири цивільні боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї мисливські 7,62-мм (.308 win) гвинтівкові патрони центрального бою, промислового виробництва; два цивільні боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї спортивно-мисливські малокаліберні патрони, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм, промислового виробництва; два військові боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї, а саме 9-мм патрони до пістолету Макарова (ПМ), промислового виробництва; один військовий боєприпас до нарізної вогнепальної зброї 8-мм (8x562) гвинтівковий патрон «Манліхер», промислового виробництва, який є непридатний для стрільби; шість військових боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї Люгер, промислового виробництва, які є непридатними для стрільби; одинадцять військових боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї пістолетні патрони центрального бою, калібру 7,62 мм, до пістолетів зр.1930-1933рр. конструкції Токарєва (ТТ), промислового (заводського) виробництва - знищити,

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6