Провадження № 1-кс/638/2324/24
УХВАЛА

Іменем України

08 липня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінального провадження № 0000903 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не є особою з інвалідністю, осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 26.07.2019 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В.о. слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000903 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом того, що 05.07.2024 до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про те, що 04.07.2024 приблизно о 16 годині на березі р. Сіверський Донець поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , невідомий чоловік в ході спричинення тілесних ушкоджень, відкрито заволодів його особистим майном.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення при наступним обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 04 липня 2024 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи на березі річки Сіверський Донець в районі вул. Грабовського поблизу будинку № 1 в м. Ізюм Харківської області, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, умисно наніс один удар ногою в область обличчя ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу лівого ока, шляхом ривку з шиї потерпілого ОСОБА_7 , зірвав срібний ланцюжок та сумку з особистими речами, тим самим відкрито заволодів вищевказаним майном потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

05.07.2024 о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , фактично затримано працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

06.07.2024 о 01 годині 21 хвилині в порядку ст. 208 КПК України складено протокол затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

06.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 05.07.2024, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими в ході проведення слідчого експерименту, оглядом речей за участю потерпілого ОСОБА_7 , речовими доказами.

Слідчий у клопотанні зазначає, що метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Зважаючи на викладене вище, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні.

У клопотанні наведено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та звільнившись з місць позбавлення волі, знову вчинив аналогічний злочин, ніде не працює, не має міцних соціальних зав`язків, є мешканцем АДРЕСА_4 , а тому вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням наявності вагомих доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення-злочину, а також те, що він може переховуватись від органу досудового розслідування, може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілого, а тому слідчий вважає, що запобіжний захід не пов`язаний із позбавлення волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам та не буде сприяти встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки ризики, наведені слідчим у клопотанні є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та пояснив, що не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, оскільки в його діях були відсутні корисливі мотив та мета, срібний ланцюг та сумку він у потерпілого не виривав, між ними відбулася звичайна бійка, під час якої підозрюваний наніс потерпілому 2 удари, а срібний ланцюг намотався йому на руку випадково, він не бажав та не мав наміру його зривати з шиї потерпілого. Підозрюваний зазначає, що майном потерпілого не заволодів та не розпоряджався.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000903 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

05.07.2024 о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , фактично затримано працівниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

06.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкримінований йому злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протокол огляду місця події від 05.07.2024, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.07.2024, протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 05.07.2024, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 від 05.07.2024, протокол проведення слідчого експерименту від 06.07.2024, протокол огляду речей за участю потерпілого ОСОБА_7 від 06.07.2024, протокол затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 06.07.2024 та інші докази (в тому числі речові), зібрані під час досудового розслідування, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що на даному етапі не вирішується питання щодо належності та допустимості того чи іншого доказу, правової кваліфікації кримінального правопорушення, наявність в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення тощо, оскільки вирішення цих питань не належить до компетенції слідчого судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали та обставини вчинення злочину, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковується зв`язок між описаними діями та подіями, які відбулися.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий, окрім наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_13 проти Росії).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Зазначене корелюється з положеннями ст. 178 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Дослідженням даних про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, зареєстрований у АДРЕСА_4 , за місцем реєстрації характеризується негативно, у м. Ізюм проживає тимчасово, неодружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, раніше неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Зазначені обставини свідчать про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які могли б виконати роль стримуючого фактору щодо настання ризику переховування від слідства та суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі перебуваючи, усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не маючи міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Зважаючи, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, серед іншого показами потерпілого та свідків, тому, перебуваючи на волі, підозрюваний, якому відомі анкетні дані, засоби зв`язку потерпілого та свідків, буде мати можливість застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що хоча під час досудового розслідування свідки та потерпілий уже допитані, однак статтями 23 та 224 КПК України передбачено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин, існує ймовірність, що ОСОБА_4 може застосувати відносно свідків та потерпілого фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілого існує поза розумним сумнівом.

Також, враховуючи обставини інкримінованого злочину, а також дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, та звільнившись з місць позбавлення волі, знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину, а також зважаючи на те, що ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, наявні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про реальне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею враховується, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, яке має підвищену суспільну небезпеку, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні при обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки слідчий суддя вважає доведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, клопотання захисника щодо обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 05.07.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 02 вересня 2024 року 21 год 30 хв включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали встановити до 02 вересня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08 липня 2024 року о 15 год 35 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1