Справа № 463/5811/24
Провадження № 1-кс/463/4867/24
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

25 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000081 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 204 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2023 року у кримінальному провадженні за № 0000081 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2023 року, накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 в пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, а саме: сигарети з маркуванням на упаковці «WEST SILVER ORIGINAL» (сріблястого кольору) без марок акцизного податку України, в кількості 1229 пачок; сигарети з маркуванням на упаковці «Allure superslims blueberry crush» без марок акцизного податку України, в кількості 820 пачок; сигарети з маркуванням на упаковці «WEST ORIGINAL» (червоного кольору) без марок акцизного податку України, в кількості 9 пачок та транспортний засіб марки «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до нього 1 шт., який перебуває у користуванні ОСОБА_4 . Вказане майно вилучалось з метою збереження речових доказів, вилучені предмети та транспортний засіб були ретельно оглянути та деталізовано описані органом досудового розслідування. Відтак вважає, що всі цілі та завдання, які були необхідні для арешту вказаного вище майна є виконаними в повному обсязі. Подальший арешт товару та транспортного засобу не становить жодної ефективності для потреб встановлення фактичних обставин кримінального провадження. Крім того, подальший арешт транспортного засобу перешкоджатиме виконанню рішень щодо його поверненню законному володільцю, зокрема, постанови Галицького районного суду м.Львова від 23.08.2023 року у справі про порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України. На підставі викладеного, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/2938/23, в частині транспортного засобу марки «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до нього 1 шт.

Представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Уповноважена особа Територіального управління БЕБ у Львівській області в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомила. Жодних клопотань та заперечень не подала.

Враховуючи те, що в судове засідання учасники процесу не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, а тому, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання у їх відсутності відповідно до вимог ст.174 КПК України на підставі наявних у справі документів.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Підрозділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000081 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2023 року, накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 в пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, а саме: сигарети з маркуванням на упаковці «WEST SILVER ORIGINAL» (сріблястого кольору) без марок акцизного податку України, в кількості 1229 пачок; сигарети з маркуванням на упаковці «Allure superslims blueberry crush» без марок акцизного податку України, в кількості 820 пачок; сигарети з маркуванням на упаковці «WEST ORIGINAL» (червоного кольору) без марок акцизного податку України, в кількості 9 пачок та транспортний засіб марки «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до нього 1 шт.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Разом з тим, згідно з постановою Галицького районного суду м.Львова від 22.08.2023 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10.11.2023 року, транспортний засіб марки «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_1 - повернуто ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України - арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, його захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Варто зауважити, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування.

Згідно положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що слідчий, прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності застосування чи подальшого застосування арешту майна.

Разом з тим, представник Територіального управління БЕБ у Львівській області в судове засідання не з`явився, не обґрунтував позицію органу досудового розслідування щодо необхідності подальшого застосування арешту майна, жодних заперечень, клопотань не подав, а також доказів про призначення та проведення відносно вказаного транспортного засобу, який був вилучений, будь яких експертиз не надав.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчим суддею також встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад рік, відомості про повідомлення підозри будь якій особі у вказаному кримінальному провадженні відсутні, арешт на майно накладено ще 28.04.2023 року, а отже, в органу досудового розслідування було достатньо часу для виконання завдань з метою яких і були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Подальше утримання вищевказаного майна під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи і потребами досудового розслідування. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги мету накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням відсутності даних про повідомлення про підозру особам у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, недоведеності органом досудового розслідування обставин, що перешкоджали здійснити процесуальні дії, спрямовані на швидке та повне досудове розслідування у розумні строки, обґрунтованість доводів клопотання про скасування арешту, оцінюючи розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника/володільця майна, гарантованими йому законом і завданнями цього кримінального провадження, тривалість досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу відпала потреба, оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність здійснення такого арешту, в кримінальному провадженні відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником/володільцем належним йому майном у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174, 305-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000081 від 18.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2023 року (справа № 463/2938/23) в частині наступного майна, а саме: транспортного засобу марки «FIAT DUCATO» д.н.з. НОМЕР_1 , з ключами до нього 1 шт.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000081 від 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1