ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1247/24 Справа № 229/7572/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

24 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000400 за ч. 2 ст. 309 КК Українивідносно ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 16 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 січня 2024 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Краматорськ Донецької області, українку, громадянку України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштовану, неодружену, на утриманні малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України засуджену ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням 2 (двох) років іспитового строку.

Згідно до вироку суду, ОСОБА_6 не пізніше 25 вересня 2023 року (точна дата та час не встановлена), перебуваючи у м. Краматорськ, Донецької області за допомогою свого мобільного телефону, замовила через інтернет-канал мережі «Telegram», у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл - 2 - піролідин -1 - іл - пентан - 1-он), для особистого вживання без мети збуту. 25 вересня 2023 року о 21:04 годині, невстановлена в ході досудового розслідування особа відправила через транспортну компанію ТОВ «Нова пошта» до поштомату ТОВ «Нова пошта» № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Мірошниченка 7, посилку з особливо небезпечною психотропною речовиною, куди вказана посилка прибула. Після чого ОСОБА_6 зробила в додатку «Нова пошта» переадресацію вказаної посилки до поштомату ТОВ «Нова пошта» № НОМЕР_2 , який розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів 50, біля відділення №1, куди 28.09.2023 вказана посилка прибула.

28 вересня 2023 року ОСОБА_6 перебуваючи біля поштомату ТОВ «Нова пошта» № 45064, який розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів 50, біля відділення №1 отримала вищевказану посилку з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл - 2 - піролідин -1 - іл -пентан - 1-он), таким чином придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, без мети збуту.

Далі, перебуваючи біля поштомату ТОВ «Нова пошта» №45064 ОСОБА_6 зупинили працівники поліції для перевірки документів, на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», та остання добровільно повідомила, що в отриманому поштовому відправленні № НОМЕР_3 міститься особливо небезпечна психотропна речовина, яку вона придбала та почала зберігати при собі.

В цей же день, в період часу з 16 години 19 хвилин по 16 годин 48 хвилин, під час проведення огляду місця події біля поштомату ТОВ «Нова пошта» №45064, який розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів 50, біля відділення №1, у ОСОБА_6 у поштовому відправленні № НОМЕР_3 виявлено та вилучено кристалічну речовину масою 7,6062 г, що містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл - 2 - піролідин -1 - іл -пентан - 1-он) (маса PVP (1-феніл - 2 - піролідин -1 - іл -пентан - 1-он) становить 5,8309 г.), що є великим розміром, яку ОСОБА_6 , умисно, незаконно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, придбала та зберігала для особистого вживання без мети збуту.

На вказаний вирок суду прокурором ОСОБА_7 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок Дружківського міського суду Донецької області від 16 січня 2024 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; виключити з мотивувальної частини вироку обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття ; в іншій частині вирок залишити без змін. Вважає, що судом І інстанції не враховано, що безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є правовий режим обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також те, що суспільні відносини, поставлені під охорону ст. 309 КК України, мають своїм предметом забезпечити безпеку громадян від шкідливого впливу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів. Зазначає, що судом І інстанції не надано оцінки способу придбання ОСОБА_6 психотропної речовини та діям останньої при їх отриманні. Вказує, що будучи особою працездатного віку, ОСОБА_6 ніде не працює, соціально корисною працею не займається, не має стійких соціальних зв`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку обвинуваченої ОСОБА_6 , яка заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_6 як в суді І інстанції, так і під час апеляційного розгляду, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному та надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просила суд суворо її не карати, оскільки повною мірю усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння і призначити покарання запропоноване прокурором із застосуванням ст. 75 КК України.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченою, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_6 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, конкретних обставин справи, а саме, що тяжких наслідків від її дій не настало, даних про її особу, яка провину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному, раніше не судима в силу ст. 89 КК України, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 визнано її щире каяття, обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно досудової доповіді існує середній рівень ризику повторного вчинення злочину, низький рівень суспільної небезпеки, що, на думку представника персоналу органу пробації, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене судом І інстанції покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням її на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, є саме таким.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_6 , нібито, не щиро розкаялась у скоєному, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 як в суді І інстанції, так і під час апеляційного розгляду, свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному та надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним в обвинувальному акті обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції при призначенні покарання, нібито, не взято до уваги підвищену суспільне небезпеку за скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, не є слушними, оскільки законодавець в диспозиції статті 309 КК України врахував вже всю небезпечність даного діяння та, відповідно і судом І інстанції враховано зазначене.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції не надано оцінки способу придбання ОСОБА_6 психотропної речовини та діям останньої при їх отриманні, не є обґрунтованими, оскільки вказане не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої та міру покарання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що справу відносно ОСОБА_6 в суді І інстанції розглянуто в порядку ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють обставини справи щодо події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої, а тому, суд І інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оскаржуються.

Колегії суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_6 , будучи особою працездатного віку, ніде не працює, соціально корисною працею не займається, не має стійких соціальних зв`язків, не є слушними, оскільки були враховані судом І інстанції при призначенні покарання, як і висновки досудової доповіді, відповідно до якої, існує середній рівень ризику повторного вчинення злочину, низький рівень суспільної небезпеки, що, на думку представника персоналу органу пробації, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що мета покарання, зазначена в ст. 50 КК України, може бути досягнута призначенням ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки, з урахуванням суспільної небезпечності обвинуваченої, її виправлення можливе без відбування покарання та саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування вироку або зміни міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 16 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: