Справа № 308/5133/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, кримінальне провадження №0000203, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.03.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород Закарпатської області, громадянки України, українки за національністю, тимчасово не працюючої, з середньою спеціальною освітою, одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місті та у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою придбання психотропної речовини, для власного вживання, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно замовила порошкоподібну речовину світло-помаранчевого кольору, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Після чого, ОСОБА_4 надала невстановленій особі свої анкетні дані, власний номер мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_1 , так як психотропна речовина за попередніми домовленостями повинна бути переслана у вигляді посилки на відділення № 13 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Генерала Свободи, 9 Б. Так, 01.03.2024 близько 15-16 год., отримавши повідомлення про доставку замовленої посилки, продовжуючи розпочаті протиправні дії, направлені на заволодіння психотропною речовиною, отримала у відділенні №13 ТОВ «Нова Пошта» полімерний пакет з відображенням логотипа ТОВ «Нова Пошта», всередині якого знаходився полімерний пакет із вмістом порошкоподібної речовини світло-помаранчевого кольору, чим придбала зазначену психотропну речовину. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на зберігання психотропної речовини без мети збуту, тримаючи в руках вказану посилку вийшла із приміщення ТОВ «Нова Пошта» та направилась до місця свого фактичного проживання, однак була зупинена працівниками Національної поліції України з метою перевірки документів. На запитання працівників поліції про наявність заборонених до обігу предметів або речовин ОСОБА_4 добровільно видала зазначену психотропну речовину, яка в подальшому була вилучена протоколом огляду місця події від 01.03.2024. В ході зазначеного огляду у гр. ОСОБА_4 вилучено полімерний пакет з вмістом порошкоподібної речовини світло-помаранчевого кольору, яка згідно висновку експерта у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого становить 1,8078 грам, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливих великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000, становить великий розмір.

Отже, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту у великих розмірах.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро покаялась, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого їй органом досудового розслідування злочину, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує та пояснила, що через телеграм - канал, назву якого не пам`ятає, замовила посилку, а саме: близько 2 г амфетаміну, вартість якого становила близько 2 тисяч гривень, за які розрахувалась безготівковим розрахунком. 01.03.2024 року у відділення №13 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , прибула замовлена нею посилка, яку вона отримала близько 15-16 год. 01.03.2024 року, після чого була затримана працівниками поліції.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченою, тому просить суд визнати її винною та призначити їй покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризує особу обвинуваченої, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту у великих розмірах.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування також визнавала свою винуватість, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора, уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, яка вказана в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій не тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність; наслідки вчинення злочину. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченої, яка винуватість у вчиненні злочину визнала, раніше не судима, одружена, з середньою спеціальною освітою, бажає виправити свою протиправну поведінку.

Наявність обставини, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України дає підстави для призначення покарання у виді позбавлення строком на 2 роки, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 рік. Також, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 підлягають покладенню обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався. Отже, ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, тому підстав передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів «Дослідження наркотичних засобі, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/107-24/2577 від 07.03.2024 року, витрати на проведення якої становлять 2 271,84 грн.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2024 року /справа 308/4214/24, провадження 1-кс/308/1329/24, - скасувати.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у сумі 2 271,84 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2024 року /справа 308/4214/24, провадження 1-кс/308/1329/24, - скасувати.

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон марки «Samsung», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ №PSP2212533, - який повернуто ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, залишити останній;

-психотропну речовину амфетамін масою 1,8078 грам - передати 94 прикордонному загону Державної прикордонної служби України для зберігання, використання та знищення в навчальних цілях відповідно до Порядку використання наркотичних засобів і психотропних речовин під час дресирування службових собак для розшуку таких засобів і речовин, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 № 831;

-упаковку з маркування «Нова пошта» № 3907 та фіскальний чек, які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ № PSP2027374, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_5