Справа №766/8192/24
н/п 1-кс/766/4142/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту -

встановила:

До слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтування клопотання.

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000250 від 17.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: що 16.04.2022, близько 19.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на сходовій клітці біля квартири АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі своїм сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс один удар ножом в область грудної клітини та один удар ножом в область шиї, в результаті чого ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 474 від 18.04.2022, наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини зліва з ушкодженням перикарду, серця, легенів, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та колото-різане ушкодження шиї з ушкодженням м`яких тканин, що має ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_8 настала в результаті проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з ушкодженням перикарду серця, легенів, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

20.05.2024 ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: висновком судово-медичної експертизи №474 від 12.05.2022; висновком експерта №624 від 19.04.2022; висновком експерта №47 від 11.05.2022; висновком експерта №384 від 05.05.2022; висновком експерта №197/ім від 19.04.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_1 від 01.03.2023; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 від 01.03.2023; висновком судової медичної експертизи №21-МК від 26.04.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування до особи запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме затягувати досудове розслідування, не з`являтися до слідчого за викликом.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України).

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Прокурор підтримала подане клопотання, просила його задовольнити та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Разом з цим, повідомила, що у подальшому вирішуватиметься питання про зміну кваліфікації вчиненого ОСОБА_4 правопорушення на менший за ступенем тяжкості злочин.

Захисник підозрюваного заперечила проти заявленого клопотання, зазначила, що ризики, заявлені у клопотанні, відсутні, нічим не обґрунтовані. Вказала, що подія сталася ще у квітні 2022 року, під час окупації міста Херсона, у підозрюваного була маса можливостей сховатися від органу досудового розслідування, чого він не тільки не зробив, а навпаки заявив про вчинене ним правопорушення, про що свідчить його заява про вчинення злочину, активно співпрацював зі слідством, більш того, обставини правопорушення не відповідають кваліфікації злочину, за якою порушено кримінальне провадження, оскільки насправді мало місце не умисне вбивство, а перевищення підозрюваним самооборони, яка призвела до таких наслідків. Слідчий експеримент, проведений під час досудового розслідування, свідчить про те, що тілесні ушкодження жертві були нанесені внаслідок самооборони, вказане також підтвердилося і висновком судово-медичної експертизи. Всі свідки у кримінальному провадженні допитані ще у 2023 році, коли було порушено кримінальне провадження, за той час підозрюваний міг би багато разів вплинути на свідків, однак жодного встановленого факту такого впливу у слідства немає. Більш того, основним свідком у справі є дружина підозрюваного, і її показання не змінювалися жодного разу та повністю узгоджуються із висновками експертизи щодо самооборони. З моменту вручення підзахисному повідомлення про підозру, ще в травні 2024 року, поведінка його не змінилася, тому заявлені ризики не знайшли свого підтвердження.

Підозрюваний погодився із думкою свого захисника, повідомив, що дійсно мало місце перевищення ним самооборони, оскільки його син постійно конфліктував з ним та застосовував до батька фізичну силу, що узгоджується також і з показаннями свідків, допитаних на досудовому слідстві. Вказав, що із самого початку усвідомлював, що має понести відповідальність за вчинене, як тільки м. Херсон буде звільнено від окупації. Як тільки місто було звільнено зразу ж звернувся до правоохоронних органів. Повідомив, що працює у школі № 30 з 2001 року різноробочим, і не може перебувати на цілодобовому домашньому арешті, оскільки він є єдиним, хто працює у сім`ї, а тому має працювати, забезпечувати свою сім`ю та бачитися з онуками. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Мотивація суду.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 17.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини правопорушення, яке сталося за версією слідства, викладені у клопотанні.

20.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 КК України.

На даному етапі наявність підозри, за версією слідства, у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи №474 від 12.05.2022; висновком експерта №624 від 19.04.2022; висновком експерта №47 від 11.05.2022; висновком експерта №384 від 05.05.2022; висновком експерта №197/ім від 19.04.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_1 від 01.03.2023; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_4 від 01.03.2023; висновком судової медичної експертизи №21-МК від 26.04.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Разом з цим, вимоги до клопотання про застосування запобіжних заходів визначені ст.184 КПК України. Згідно вимог вказаної норми КПК України клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа. А основну частину клопотання має містити посилання на один або кілька ризиків та виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, визначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Тобто слідчий прокурор повинні викладати фактичні обставини і на підставі цих фактичних обставин робити висновок про наявність певного ризику.

В порушення зазначених вимог КПК України щодо обґрунтування ризиків та надання доказів на їх існування, то слідчий з прокурором дуже формально підійшли до виконання вказаної вимоги закону. Зазначивши, що ОСОБА_4 «може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки розуміє, що до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк… може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні… може перешкоджати кримінальному провадженню, а саме затягувати досудове розслідування, не з`являтися до слідчого за викликом».

Отже, слідчий з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обмежилися одним абзацом із застосуванням загальних фраз з КПК України без посилання на жоден конкретний факт чи обставину із життя підозрюваного, які б вказували на реальне існування такого ризику.

Щодо недопустимості такого формального підходу до обґрунтування ризиків звертав увагу у своїх рішеннях Європейський суд.

Так, у справі «Нінеску проти Республіки Молдова» (Ninescu v. the Republic of Moldova) (заява № 47306/07, рішення від 15.07.2014 року, остаточне рішення від 15.11.2014) Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що «для виправдання позбавлення заявника свободи національні суди навели безліч підстав, велика частина з яких полягає в перефразуванні підстав застосування запобіжних заходів, передбачених КПК, не пояснивши, як вони можуть бути застосовані до заявника» (п.67).

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій.

Домашній арешт полягає у «менш суворій» ізоляції підозрюваного від суспільства без тримання під вартою і застосовується, коли фактично є підстави для взяття під варту, однак повна ізоляція особи є недоцільною.

ЄСПЛ у пункті 17 рішення «Манчіні проти Італії» прирівняв домашній арешт, з огляду на його рівень і напруженість, до позбавлення волі у розумінні статті 5 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод. Таке рішення підтверджує фактичну суворість цього запобіжного заходу та відповідно до демократичних європейських цінностей можливість його застосування виключно як одного із крайніх заходів.

Слідчий суддя дослідила обставини, що мають враховуватися під час застосуванні запобіжного заходу, і встановила, що підозрюваний має сім`ю, постійне місце проживання, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, первинна кваліфікація правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , ймовірно буде змінена на меншого ступеня тяжкості, що підтвердила у судовому засіданні і сама прокурор.

Подія сталася понад два роки тому. За цей час підозрюваний мав реальну можливість уникнути від слідства, вплинути на свідків, але за такий тривалий час вказані ризики не проявилися, а значить цих ризиків не існує.

Підозрюваний повністю визнає свою причетність до події, співпрацює зі слідством, добровільно прийняв участь у всіх слідчих діях за його участю.

Підозрюваний працює, його заробіток є єдиним джерелом утримання сім`ї.

І при наявності таких обставин життя підозрюваного слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти уникненню зазначених у клопотанні ризиків та забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків. У клопотанні взагалі не зазначено жодної конкретної обставини щодо підозрюваного.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.131КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження і згідно п.п.2,3 ч.3 ст.132 КПК України їх застосування не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права іі свободи особи, про який ідетс у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурором не було доведено яке ж завдання може бути виконане застосуванням до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу як домашній арешт.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для досягнення мети кримінального провадження. Даний запобіжний захід буде стримуючим фактором для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України:

У зв`язку із обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією та встановленням ризиків кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити такі обов`язки, які забезпечать встановлені ризики, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися за межі м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ст.194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити старшому слідчому СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 20 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1