Провадження №1-кп/761/2483/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0001586 від 22 вересня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Києві, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє по теперішній час.

Згідно з ч. 6 ст. 2, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за під час мобілізації, на особливий період.

09 квітня 2022 року старшого солдата ОСОБА_3 відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, призвано на військову службу за мобілізацією, на особливий період та призначено на посаду навідника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону до військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації на особливий період, старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

25 серпня 2023 року о 18:00 годині старший солдат ОСОБА_3 з дозволу командування військової частини НОМЕР_1 був відпущений додому, до 08:30 години 28 серпня 2023 року, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 .

Однак, під час дії воєнного стану та проходження військової служби, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від військової служби без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 28 серпня 2023 року о 08:30 годині, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в місті Києві, після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, до моменту його затримання 27 жовтня 2023 року у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому злочині та дав поясннення, з яких вбачається, що злочин скоєно ним при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Пояснив, що вказані дії він вчинив через збіг особистих обставин та пригнічений психологічний стан, пов`язаний з негативними наслідками отримання поранення під час несення служби, а також нестабільний емоційний. Розкаявся, просив суворо не карати, переконував суд у критичній оцінці своїх дій.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за обставинами, встановленими судом, у повному обсязі підтверджується наступними доказами: актом службового розслідування від 09 вересня 2023 року, проведеного уповноваженими службовими особами військової частини НОМЕР_1 , та доданими до нього матеріалами, з яких вбачається факт відсутності на службі без поважних причин та умов військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , який був відсутній з 25 серпня 2023 року та 28 серпня 2023 року о 08:30 годині не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в місті Києві.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , підлеглим у яких був ОСОБА_3 . Пітвердили факт відсутності ОСОБА_3 з серпня 2023 року до часу затримання правовохоронцями.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчминеня злочину, складеного 27 жовтня 2923 року о 10:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч. 5 ст. 407 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків, у тому числі, засудження за кримінальне правопорушення, передбачене стттею 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, особу обвинуваченого, а саме, його відношення до скоєного ним злочину, усвідомленя неправомірності вчиненого ним діяння і критичне його оцінювання, готовність нести відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

ОСОБА_3 не перебуває на обліку у нарколога, психіатра.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнав себе винним у вчиненому, раніше не судимий, є учасником бойових дій, проживає в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання та реєстрації, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі розмірі нижчої межі санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 01 квітня 2024 року.

Зарахувати у строк відбування покарання термін знаходження ОСОБА_3 під вартою з 27 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року, включно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу залишити без змін - тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1