В И Р О К

Іменем України

15.07.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербаковськ Нурінського району Карагандинської області, Казахстану, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 01.06.2024,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, на початку лютого 2024 року, більш точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи про заборону керування транспортним засобом та неможливістю офіційного отримання дозволу на право керування транспортним засобом, вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія. Реалізовуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 зв`язався з невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком в соціальній мережі «Facebook». Невстановлений досудовим розслідуванням чоловік повідомив, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати персональні дані та особисту фотокартку із зображенням, які в подальшому буде використано для підробки посвідчення. Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, перебуваючи у селі Мовчани, Жмеринського району, Вінницької області перекинув через соціальну мережу «Facebook» невстановленому досудовим розслідуванням чоловіку свої особисті персональні дані та особисте фотозображення з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія. Після цього, невстановлений досудовим розслідуванням чоловік, перебуваючи у невстановленому місці, в невстановлений час, вніс завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2024 видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, на початку березня 2024 року ОСОБА_3 перебуваючи в місті Києві, поблизу залізничного вокзалу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із невстановленим досудовим розслідуванням чоловіком та отримав від нього конверт, в якому знаходилось посвідчення водія, серії НОМЕР_1 від 11.03.2024, видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яке в свою чергу передав грошові кошти на суму 10000 гривень та залишив посвідчення водія при собі для подальшого використання. Відповідно до ч. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року №1007), посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Пунктом 16 вищевказаного положення передбачено, що посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм, та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ. Відповідно до висновку експертизи технічного дослідження документів №СЕ-19/102-24/10743-ДД від 05.06.2024, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , що видане 11.03.2024 ТСЦ 1242, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , що видане 11.03.2024 ТСЦ 1242, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту), бланкового тексту, штрихи серії, номеру бланку та вихідних даних підприємства-виробника нанесено способом термосублімаційного друку.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 31.05.2024 близько 22 години, рухаючись на автодорозі по АДРЕСА_3 на автомобілі марки «ВАЗ 21115», державний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений працівником СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на підставі п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». В подальшому, під час перевірки працівником СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області документів у ОСОБА_3 , останній, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції посвідчення водія зі своїм фото, видане 11.03.2024 ТСЦ 1242 на його ім`я, таким чином використавши завідомо підроблений документ. Відповідно до висновку експертизи технічного дослідження документів №СЕ-19/102-24/10743-ДД від 05.06.2024, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , що видане 11.03.2024 ТСЦ 1242, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_3 , що видане 11.03.2024 ТСЦ 1242, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту), бланкового тексту, штрихи серії, номеру бланку та вихідних даних підприємства-виробника нанесено способом термосублімаційного друку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою та за ч.4 ст. 358 Кримінального кодексу України, тобто використання завідомо підробленого документа.

13.06.2024 року між прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Так, відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 , передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє пункт 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого. Суд, бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в наркокабінеті та психкабінеті не значиться.

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду та призначити покарання відповідно до узгодженого в угоді покарання, передбачене частиною ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн., ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеь, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Суд, при вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 вимогам КПК України враховує, що угода укладена добровільно за участі захисника обвинуваченого, не суперечить вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права і свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 13.06.2024, укладена між прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України, скасувавши арешт.

Також у відповідності до частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, за проведення судової експертизи в сумі 3786,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 472, 474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 червня 2024 року між прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Визнати винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Речові докази: посвідчення водія на ОСОБА_3 від 11.03.2024, серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 1242 знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.06.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя