Справа № 144/1273/23
Провадження № 1-кс/144/159/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 смт Теплик

Слідчий суддя Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про закриття кримінального провадження та клопотання про поновлення процесуального строку на її оскарження, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000124, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України стосовно ОСОБА_3 , оскільки вважає її такою, що винесена передчасно, без дотримання вимог статтей 9, 91 94, 110, 284 КПК України. Одночасно начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав заяву про поновлення пропущеного строку оскарження постанови, дослідивши зміст якої з додатками, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1 ст. 24 КПК України також закріплює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У рішенні ЄСПЛ від 08.01.2008 щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги, в тому числі встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані КПК України, зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

У той же час, одним із аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким, жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X).

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України (Melnik v. Ukraine) (заява № 72286/01 від 28.03.2006).

Отже, інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у кримінально-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу не зловживати наданими їм правами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги слідчим суддею встановлено, що 02.02.2024 (також у тексті скарги зазначено про отримання копії постанови 01.02.2024) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 за вхідним № 683 від 01.02.2024 надійшла постанова слідчої СВ відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000124.

З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 303 та ч. 1 ст. 304 КПК України початок обчислення строку на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 01.02.2024, отримана заявником 02.02.2024 розпочався 03.02.2024, а закінчився 12.02.2024, тоді як скаргу до слідчого судді заявником подано лише 29.03.2024, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, зі спливом майже двох місяців з дня її прийняття.

Поважність причин пропуску строку оскарження постанови слідчого заявник обґрунтовує, зокрема, першочерговістю завдань щодо проведення мобілізації людських та транспортних ресурсів із метою вчасного і в повному обсязі комплектування команд, що направляються до військових частин та проведення заходів щодо оборони Гайсинського району у період воєнного стану, що триває в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Відповідно до частин 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до слідчого судді, суду у визначений законом строк.

Крім того, такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами на підтвердження фактичних даних, зокрема, шляхом подання відповідних документів. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс (15)17.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Посилання заявника на те, що строк оскарження постанови слідчого пропущено з поважних причин, наведених у клопотанні, є непереконливими, враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ЗСУ є юридичною особою публічного права, яка має у своєму розпорядженні відповідний штат працівників, жодних переваг положеннями чинного законодавства для якої не встановлено та слідчий суддя не вбачає, зважаючи на загальні засади кримінального провадження, регламентовані ст. 7 КПК України, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом. Сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Посилання заявника у скарзі на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду № 500/1912/22 від 29.09.2022 не є доречним, адже обставини даної справи, зокрема, щодо суб`єкту звернення до суду (фізична особа), тривалості пропущених строків, поважність причин його пропуску тощо не є тотожними.

Варто звернути увагу на те, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду у кожному випадку окремо.

Загальновідомий факт, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 24.02.2024 строком на 30 діб із подальшим продовженням такого строку, який досі не скасовано і триває на даний час.

Відповідно до статей 12-2 та 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суди Вінницької області, зокрема, Теплицький районний суд, не припиняли, не призупиняли своєї діяльності та продовжують здійснювати правосуддя.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Натомість наведені у клопотанні заявника причину пропуску строку звернення зі скаргою, слідчий суддя не вважає поважними та такими, що перешкоджали останньому своєчасно звернутися до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на те, що заявник пропустив строк звернення до слідчого судді для оскарження постанови слідчого без поважний причин, враховуючи наведені ним причини та тривалість пропуску строку, поновлення якого за вказаних вище обставин порушуватиме принцип правової визначеності, як основи верховенства права, з урахуванням приписів статтей 304, 303 КПК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом із тим, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до положень ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7-10, 116, 117, 303, 304, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 про поновлення строку на оскарження постанови слідчої відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - відмовити.

Скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 про скасування постанови слідчої відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України повернути особі, яка її подала, з усіма доданими до неї матеріалами та копією даної ухвали.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя