Номер провадження: 11-сс/813/437/24
Справа № 947/4846/24, 1-кс/947/2247/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 16.02.2024 якою в межах к/п № 0001059 від 25.07.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Криве Озеро, Миколаївської обл., громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12.04.2024 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України із визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- заявлені стороною обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні ризики не доведені;

- підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, раніше не судимий, надає визнавальні показання та співпрацює з органом досудового розслідування, має соціальні зв`язки матір та брата, його сім`я постраждала від нападу рф, внаслідок чого вони залишилися без житла;

- визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 та його родини;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.02. 2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за місцем його реєстрації.

Згодом на адресу апеляційного суду надійшла доповнена апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , в якій вона просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти застосування відносно ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Оскільки захисник не оспорює обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу в цій частині та констатує, що його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно на дому етапі досудового розслідування є обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що у вказаному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим та його обізнаністю про анкетні дані свідків та потерпілих, а також відсутністю офіційно місця роботи.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів також враховує, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, проводяться першочергові слідчі дії.

В той же час, ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання сторони захисту відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 має місце проживання, соціальні зв`язки та співпрацює зі слідством.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до медичної довідки філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській обл. ОСОБА_8 знаходиться на стаціонарному лікуванні у медичній частині №21, перебуває під постійним наглядом лікарів психіатра, хірурга та чергового медичного персоналу у зв`язку із нанесенням підозрюваним порізів на ділянці зап`ястя, дезадаптацією із порушеннями емоцій та поведінки та дезорієнтацією.

Більш того, колегія суддів зауважує, що запобіжний захід не є покаранням за злочин. Його мета забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної або обвинуваченої особи.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

Насамкінець, апеляційний суд враховує позицію прокурора ОСОБА_10 , який підтвердив факт співпраці підозрюваного з органом досудового розслідування та не заперечував проти задоволення уточненої апеляційної скарги захисника тому приходить до висновку про те, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, оскільки доводи захисника знайшли своє підтвердження, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2024, якою в межах к/п №0001059 від 25.07.2023, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12.04.2024, із визначенням застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну місця проживання та роботи;

3) утримуватися від спілкування із підозрюваними та свідками, визначеними слідчим;

4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали апеляційного суду до 12.04.2024.

Копію ухвали апеляційного суду направити до ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4