Справа № 493/1811/23
Провадження № 1-кп/493/64/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000108 від 22.09.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.10.2011 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

20.05.2013 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

18.09.2013 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 року об 11:20 годині ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Холодок», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, підійшов до ОСОБА_5 та після знайомства з останнім попросив у нього для здійснення дзвінка належний йому мобільний телефон, марки «Huawei Nova Life 2017 (SLA L22) Dual Sim 16 Gb», в якому містилася сім-карта мобільного оператора «Vodafone», при цьому пообіцяв ОСОБА_5 повернути вказаний мобільний телефон після телефонної розмови, але не мав наміру його повертати.

Після чого, ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 , будучи впевненим у щирості його дій та не усвідомлюючи дійних намірів останнього, добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Huawei Nova Life 2017 (SLA L22) Dual Sim 16 Gb», вартістю 1299,75 грн. із встановленою в нього сім-картою мобільного оператора «Vodafone», вартістю 70,00 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , заволодівши вищевказаним мобільним телефоном із вставленою сім-картою, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в загальному розмірі 1369,75 грн.

Обвинувачений винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 21.09.2023 року у першій половині дня біля магазину «Холодок», розташованого по АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_5 та попросив у нього мобільний телефон з метою ним заволодіти. ОСОБА_5 зайшов до магазину, а він у цей час з телефоном пішов до місця свого проживання по АДРЕСА_1 та став ним користуватися. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, яким він видав телефон. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Щодо міри покарання, покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Подільським РВ № 1 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі може становити потенційну небезпеку для суспільства та окремих її осіб та високу ймовірність скоєння повторного правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній раніше судимий, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має негативну характеристику за місцем проживання, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді обмеження волів межах санкції ч.2 ст.190 КК України, так як тільки такий вид кримінального покарання є необхідними та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд вважає за можливе з вищезазначених підстав, відповідно до ст.. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, при розслідування якого проводилася експертиза, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертиз підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року скасувати.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон марки «Huawei Nova Life 2017 (SLA L22) Dual Sim 16 Gb», із встановленою в нього сім-картою мобільного оператора «Vodafone», які перебувають на збереженні у камері схову речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області за квитанцією 000559 повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 ; DVD-R диск з відеозаписом з камер спостереження магазину «Холодок», який перебуває в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 717,00 грн. (сімсот сімнадцять гривень).

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими в той же строк з моменту отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілому.

СУДДЯ