Справа № 202/3086/24
Провадження № 1-кс/202/1893/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

07 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на проведення обшуку, яке подане у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 року з клопотанням, в якому просить надати їй дозвіл на проведення обшуку приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено на підставі частини 3 статті 233 КПК України 05.03.2024 у період з 19 год. 17 хв. до 20 год. 45 хв., під час якого виявлено та вилучено два мобільні телефони «Iphone», первинне пакування імітаційних засобів у вигляді паперу формату А-4, зігнутого по контуру грошових коштів, та дві резинки жовтого та рожевого кольору, а також імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук серії КВ 86817228І та 80 купюр серії НОМЕР_1 , надавши дозвіл на використання виявлених та вилучених під час огляду речей як речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 05.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України під час дії воєнного стану.

05.03.2024 року прокурором групи прокурорів ОСОБА_5 була винесена постанова про проведення невідкладного огляду приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 05.03.2024 року, з 19 год. 17 хв. до 20 год. 45 хв. слідчим проведено невідкладний огляд вказаного приміщення.

Під час обшуку виявлено та вилучено: два мобільних телефони «Iphone», первинне пакування імітаційних засобів у вигляді паперу формату А-4, зігнутого по контуру грошових коштів, дві резинки жовтого та рожевого кольору, імітаційні засоби у вигляді грошових купюр номіналом 100 доларів США у кількості 40 штук серії КВ 86817228І та 80 купюр серії КФ 2710684А.

Слідчий відзначає, що стороною обвинувачення своєчасно не було подано слідчому судді клопотання про проведення обшуку вказаного приміщення, оскільки стороні обвинувачення не було відомо заздалегідь про час і місце зустрічі свідка ОСОБА_6 та підозрюваних, а також час і місце передання останнім грошових коштів у якості винагороди.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку:

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного мирно володіти своїм майном.

Конституція України забороняє проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частина 2 статті 30).

Як виняток частина 3 статті 30 Конституції України передбачає, що у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до статті 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи (частина 2 статті 233 КПК України).

Частиною 3 статті 233 КПК України визначено, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Отже, законодавством визначено три умови проникнення до житла чи іншого володіння особи, а саме: 1) за добровільною згодою особи, яка ним володіє; 2) на підставі ухвали слідчого судді; 3) без ухвали слідчого судді у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей, майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, з подальшим зверненням із клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який визначає, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді).

При цьому ретроспективний судовий контроль здійснюється слідчим суддею виключно щодо наявності правових підстав для проникнення без згоди особи (володільця) до житла чи іншого володіння особи.

Слід відзначити, що частина або частини будь-якої будівлі, споруди, приміщення, що доступні або відкриті для населення вільно, за запрошенням або за плату, постійно, періодично чи час від часу, належать до громадських місць і не є володінням особи у розумінні статті 233 КПК України, а тому входження до них не потребує дозволу слідчого судді.

Також слід відзначити, що встановлена законодавством необхідність ретроспективного судового контролю, направлена на перевірку дотримання балансу між правом особи на приватне життя та застосовуваними заходами.

Тобто слідчий суддя, розглядаючи клопотання про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння особи, що вже відбулося в минулому, має, насамперед, встановити баланс між метою проведеної слідчої (розшукової) дії та правом конкретної особи (осіб) на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Так, у постанові від 17 січня 2023 року по справі № 648/1543/15-к Верховний Суд зазначив, що стаття 223 КПК України захищає особу від необґрунтованого втручання державних органів у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні.

Для визначення, чи відбувається втручання у приватне життя внаслідок обшуку слід застосовувати критерій "розумного очікування конфіденційності".

Тобто, якщо обставини справи свідчать про те, що особа має підстави розумно очікувати на приватність при використанні приміщення або будь-яких елементів приміщення, то на приміщення або відповідну його частину поширюються гарантії від втручання у приватне життя.

Зокрема, Верховним Судом звернуто увагу на практику Європейського суду з прав людини у справі "Пеєв проти Болгарії", згідно з якою обшук, який поширюється на зони, щодо яких у заявника є "розумні очікування конфіденційності", становить втручання у приватне життя.

Отже, розглядаючи по суті дійсне клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя має визначити, чи мало місце втручання у приватне життя конкретних осіб, і якщо так, то чи було таке втручання пов`язано із прямо визначеними у частині 3 статті 233 КПК України невідкладними випадками, як-то: 1) врятуванням життя людей, 2) врятування майна; 3) безпосереднє переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Слідчий суддя враховує, що в даному випадку 05.03.2024 року в період з 19 години 17 хвилин до 20 години 45 хвилин слідчим був проведений огляд частини приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі складеним слідчим протоколом огляду від 05.03.2024 року така слідча дія зводилася до огляду розташованого у куті біля вікон столу, на якому було вилучено речі, які слідчий вважав речовими доказами.

Такий огляд був проведений слідчим у робочий час кафе та лише у тій частині приміщення кафе, що надається відвідувачам, тобто з дотриманням порядку користування приміщенням, визначеного самим володільцем.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що підозрювані у вчиненні злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в приміщенні кафе, де проводився огляд, в якості відвідувачів, тобто вони знаходилися в громадському місці, а не у своєму житлі чи володінні.

Проведений огляд жодним чином не стосувався частин приміщення кафе, де його володілець чи інші особи, які їх використовують, зберігають особисті речі чи можуть розраховувати на приватність (конфіденційність).

Більш того, в матеріалах клопотання слідчого наявна заява орендаря приміщення кафе - ФОП ОСОБА_9 від 05.03.2024, в якій останній проти проведення огляду в приміщенні кафе не заперечує.

Відтак слідчий суддя вважає, що на це приміщення не поширювалися гарантії, передбачені вищезгаданими положеннями Конституції України, Конвенції та КПК України.

В даному випадку проведення в приміщенні кафе такої слідчої дії як огляд не вимагало дозволу слідчого судді. У слідчого були законні підстави для входження до приміщення кафе та проведення в ньому огляду без відповідної ухвали слідчого судді.

За таких обставин, оскільки слідчий звернувся з клопотанням про надання дозволу на проведення слідчої дії, яка не потребувала дозволу слідчого судді, клопотання слідчого необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 233-235, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні кафе «ROOM», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10