Провадження № 1-кп/756/286/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання в залі Оболонського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року, близько о 13 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 16, у ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія». Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, останній таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у відділенні № 221 ломбарду, що за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери 16, у вказаний вище час, взяв із полиці шурупокрут акумуляторний марки «Intertool» модель DT-0315 - 1 одиниця, який сховав у власний рюкзак, що був при ньому, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , спричинив ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія» майнову шкоду на загальну суму 988 грн. 00 коп.

Крім того, 04 серпня 2019 року, близько о 13 год. 25 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери, 16, у ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, що належить ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія». Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, перебуваючи у відділенні № 221 ломбарду, що за адресою: м. Київ, просп. С. Бандери 16, у вказаний вище час, взяв із полиці дриль марки «Intertool» модель DT-0103 - 1 одиниця, яку сховав у власний рюкзак, що був при ньому та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , спричинив ПТ «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і Компанія» майнову шкоду на загальну суму 548 грн. 00 коп.

Крім того, 03 лютого 2020 року, близько о 14 год. 10 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Dnipro M», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 15, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в той же час, того ж дня, у тому ж місці, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі столу для перевірки товарів акумуляторний шуруповерт «Metabo», модель BS 18 L BL, вартістю 3349 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_6 , сховав під куртку, в яку був одягнутий з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3349 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини, вчиненого ним кримінальних правопорушень, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи та вартості майна не оспорював, у скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України КК України повністю доведена.

ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ст. 49 КК України (зі змінами внесеними Законом № 2617-VIIІ від 22.11.2018 та Законом № 720-ІХ від 17.06.2020), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі та п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Враховуючи те, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, минуло більше трьох років, при цьому перебіг давності не зупинявся і не переривався, тому він підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Водночас, відповідно до приписів ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як вбачається з положень ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, зокрема, ст. 74 КПК України, який викладено у постанові від 18.06.2020 у справі № 756/6876/19 (провадження № 51-5464км19) системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» ( ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення, як виду примусових заходів в цілому. Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення від покарання, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині та звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок у даному кримінальному провадженні, визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру.

Крім того, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до положень Загальної частини цього кодексу, дотримуючись положень статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 , міри покарання, суд, відповідно до ст. 50 КК України, бере до уваги те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та те, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Разом з тим, враховуючи, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, характер та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, ті обставини, що обвинувачений не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, тому виходячи з принципів розумності, гуманізму та справедливості, суд вважає, правильним призначити покарання у виді позбавлення волі, але не в максимальних межах санкції, встановленої ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки на думку суду таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 через канцелярію суду подав цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 завданої його протиправними діями матеріальної шкоди в розмірі 3 349.00 гривень, який підтримав та просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пред`явлений потерпілим під час судового розгляду цивільний позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання цивільним відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 у повному обсязі.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 49, 74 КК України, ст. 128, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06.03.2024.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 3 349.00 (три тисячі триста сорок дев`ять) гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя Олена ЖЕЖЕРА