ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/133/24 Справа № 712/5348/23 Категорія: ч.2 ст.140 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 серпня 2023 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 серпня 2023 року, звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , Черкаського обласного дитячого багатопрофільного санаторія «Сосновий бір» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишено без розгляду.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 процесуальні витрати додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної в Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, відповідно до висновку експерта №22 від 08.03.2023, у розмірі 14802 грн.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не заперечуючи правильність прийнятого рішення щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження стосовно неї, просить ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 25.08.2023 стосовно ОСОБА_8 змінити в частині прийнятого рішення щодо розподілу процесуальних витрат через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали посилання суду на стягнення процесуальних витрат за проведення судових експертиз з обвинуваченої ОСОБА_8 . В решті - ухвалу суду залишити без змін.

Зазначає, що місцевий суд в порушення ч.4 ст.442 КПК України та ст.ст.13, 36 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» про обов`язковість висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, не врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, згідно з якою, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відноситься за рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просить змінити ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 25.08.2023, виключивши шостий абзац її резолютивної частини про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 процесуальних витрат додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної у Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, відповідно до висновку експерта №22 від 08.03.2023, у розмірі 14802 грн.

Вказує, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то прецесуальні витрати понесені органом досудового розслідування та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, у тому числі витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Апелянт вважає, що процесуальні витрати не могли бути стягнуті з обвинуваченої, оскільки її винуватість в установленому порядку не доведена, обвинувальний вирок щодо неї ухвалений не був, а також вказав на позицію Верховного Суду з цього питання, викладену в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представник ОСОБА_12 неодноразово не з`являлись, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надійшли заяви в яких вони просили справу розглянути без їх участі та без участі їх представника - адвоката ОСОБА_12 , просили прийняти законне рішення, яким залишити без задоволення апеляційні скарги.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, просили їх задовільнити, думки прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.140 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, в апеляційних скаргах не оспорюються.

Приписами ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 ст.126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Статтею 372 КПК України передбачений зміст ухвали та коло питань, які вирішуються при її постановленні.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

У той же час, приймаючи рішення про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням додаткової комісійної судово-медичної експертизи, з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 , суд першої інстанції не врахував вказані положення кримінального процесуального закону та судової практики, оскільки обвинувальний вирок стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 не ухвалювався.

Але, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриваючи кримінальне провадження, місцевим судом вирішено питання про стягнення з неї процесуальних витрат, що не узгоджується із висновком об`єднаної палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17), згідно якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0005863 від 18.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, було проведено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, вартість проведення якості становить 14 802 грн.

Додаткова комісійна судово-медична експертиза була проведена в Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради (висновок експерта №22 від 08.03.2023), витрати на її проведення в розмірі 14802 грн. були оплачені потерпілим ОСОБА_10 про що свідчить копія квитанції №5 від 09.09.2023 (т.1 а.с.140 див. на звороті).

В такому випадку, наявність факту понесення потерпілим процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом першої інстанції ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.140 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо неї закрито, при цьому під час проведення досудового розслідування витрати за проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи в сумі 14802 грн. поніс потерпілий ОСОБА_13 , тому відповідно до положень ст.124 КПК України, та з врахованням правової позицію Верховного Суду, викладеної в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17, процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 14802 грн. не підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Тому, апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні в частині розподілу процесуальних витрат, шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частини суду посилання суду на стягнення процесуальних витрат за проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, проведеної в Бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, з обвинуваченої ОСОБА_8 .

В решті ухвалу районного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.404, п.2 ч.1 ст.407, ст.408,419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 серпня 2023 року, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу провадженням закрито, - змінити в частині розподілу процесуальних витрат.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали суду посилання суду на стягнення процесуальних витрат за проведення судових експертиз з обвинуваченої ОСОБА_8 .

В решті ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді