Справа № 405/4925/23
провадження № 1-кс/405/736/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання слідчого в ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 червня 2023 року №0000446 за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 309 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Апатіти Мурманської області рф, одруженому, немаючому на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий в ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили продовжити підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисники та підозрюваний надали пояснення у судовому засіданні згідно з якими заперечували щодо задоволення клопотання. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисників та підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000446 від 29.06.2023 року, правова кваліфікація кримінальних правопорушень - ч. 4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є слідчий відділ ГУНП в Кіровоградській області (а.к.6-9).

01.12.2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому, того ж дня о 16 год. 24 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

08 січня 2024 року о 10 год. 37 хв. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 309 КК України.

02.12.2023 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 03 год. 00 хв. 29.01.2024

18.12.2023 колегією Кропивницького апеляційного суду ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2023, якою застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави в сумі 671 000 грн., залишено без змін.

24.01.2024 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 щодо підозрюваного ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16 год. 20 хв. 23.03.2024.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000446 від 29.06.2023 до 01.06.2024.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення ТОВ «Нова Пошта» від 27.06.2023 (а.к. 10), заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 (а.к.11-12), протокол омп від 03.05.2023 (а.к. 13-15), протоколом перегляду відеозапису від 27.09.2023 (а.к. 16-21), протоколами про результати проведення НСРД аудіо, - відеоконтроль особи (а.к. 22-25), протоколами про результати проведення НСРД спостереження за особою (а.к. 26-27), протоколами про результати проведення НСРД спостереження за місцем (а.к. 28, 29-30), протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами допиту потерпілих, представників потерпілих (а.к. 48, 49, 50-51,52), протоколами проведення обшуків за місцем проживання підозрюваних (а.к. 63-68, 69-73,74-78), протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 (а.к. 56-62), повідомлення про підозру (а.к. 90-92) та іншими матеріалами.

Положення кримінального процессуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час ризики, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, інших підозрюваних. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід врахувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 23, ст.224, ч.4 ст.95 КПК України. Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

Також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_8 оскільки постійного джерела доходу не має, раніше не судимий, а отже, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може вчинити новий злочин, що свідчить про наявність, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме: вирішити питання про зняття грифу секретності ухвал про надання дозволу на проведення негласних слідчих(розшукових дій), клопотань та доручень; встановити особи та допитати в якості свідків водіїв, які здійснювали перевезення товару; допитати в якості свідків осіб, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень; призначити та провести судові товарознавчі експертизи; отримати висновки судових товарознавчих експертиз та судових експертизи відео-, звукозапису; за результатами проведених слідчих дій скласти остаточні повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень; при необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії; ознайомити підозрюваних та їх захисників з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України;виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Частиною ч.3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать, про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відзначає, що запобіжний захід, у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано та підлягає продовженню з урахуванням особи підозрюваного, характеризуючих даних та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину.

Разом з тим, слідчий суддя відзначає, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки застосований запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім того з моменту застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для застосування та продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, переконливих доказів на зменшення або зникнення ризиків сторона захисту суду не надала.

Щодо стану здоров`я підозрюваного слідчий суддя відмічає, що медична частина державної установи виконання покарань забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже слідчим суддею ухвалено визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього, у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку слідчого судді, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, тяжкості злочинів, що інкримінуються підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangourasv. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Вищевказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на строк 60 днів, що на думку слідчого судді має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становлять порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 12 год. 25 хв. 20.03.2024 до 12 год. 25 хв. 18.05.2024.

Визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 671 000 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Кіровоградській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі

№0000446 від 29.06.2023.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_8 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 в строк до 18.05.2024 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 12 год. 25 хв. 18.05.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12