Дата документу 03.04.2024
Провадження № 1-кп/334/398/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, у період часу з 09.11.2023 до 11.11.2023, точної дати та часу судом не встановлено, знаходячись у кімнаті АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, маючі ключі від вищевказаної квартири, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав з тумбочки ноутбук Asus R540LA-DM986T, в комплекті з адаптером живлення в корпусі чорного кольору, який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, заволодівши ноутбуком Asus R540LA-DM986T, в комплекті з адаптером живлення в корпусі чорного кольору, ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 4587 гривень 55 копійок.

Крім того, 20.02.2024, у невстановлений судом час, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в якості гостя в приміщенні кв. АДРЕСА_4 , за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, в момент коли потерпілий ОСОБА_8 відпочивав у спальній кімнаті вказаної квартири, із кишені сорочки останнього таємно викрав мобільний телефон марки «Теспо mobile», модель «Теспо ке5» в корпусі синього кольору, вартістю 1 739 гривень 40 копійок, з картою пам`яті Team Micro SDHC 4 GB та сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Після чого, ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1739 гривень 40 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочинів, що викладені в обвинувальних актах, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що його рішення є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальних актах, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, яке пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_6 неодружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації.

Речові докази: мобільний телефон «Tecno mobile Tecno ke5» із картою пам`яті, який належить потерпілому ОСОБА_8 та переданий йому на відповідальне зберігання залишити власнику;

-ноутбук Asus R540LA-DM986T, який належить потерпілій ОСОБА_7 повернути власнику;

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20.11.2023 року у справі №334/10496/23 на ноутбук Asus R540LA-DM986T.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1