Номер провадження: 11-сс/813/411/24
Справа № 522/1988/24, 1-кс/522/885/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ),

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000214 від 10 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_11 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 09 квітня 2024 року

В якості альтернативного запобіжного заходу визначена застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. та у разі внесення застави на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що в ухвалі слідчий суддя не послався на жодний доказ, який би обґрунтовував існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Та обставина, що підозрюваний є громадянином іншої держави не може бути перешкодою для застосування до нього таких запобіжних заходів як домашній арешт, або особисте зобов`язання.

Крім того слідчий суддя визначив підозрюваному завідомо непомірний розмір застави.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а отже слідчий суддя мав визначити підозрюваному заставу в межах від 60 560 грн. до 242 240 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України за наступних обставинах.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що 10 лютого 2024 року, приблизно, о 14 год. 00 хв. громадянин Грузії ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне контрабандне переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, слідуючи на судні т/х «Pearl-T» під прапором Malta в якості моториста, через митний пост «Придунайський», Одеської митниці, ТОВ «Дунайсудосервіс», який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Придунайська, 232, прибув на виїзд з України в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, де завідомо для нього в шафі каюти моториста вказаного судна знаходилась речовина рослинного походження, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс і яку він намагався перемістити через митний кордон України.

Про наявність наркотичного засобу ОСОБА_8 представникам будь-якого правоохоронного органу не заявив, тим самим, заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення якого через митний кордон України встановлено заборони або обмеження, не задекларувавши наркотичний засіб у встановленому порядку при здійсненні митного контролю.

Однак, ОСОБА_8 свої злочинні дії до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки в ході здійснення митного контролю та проведення митного огляду, співробітниками Одеської митниці Держмитслужби виявлено та в подальшому співробітникам Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вилучено прихований у зазначений вище спосіб особливо небезпечний наркотичний засіб, який ОСОБА_8 незаконно намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

10 лютого 2024 року, о 22 год. 40 хв. ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України, було затримано та на наступний день 11 лютого 2024 року його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: повідомленням №9 від 10.02.2024 Одеської митниці про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 10.02.2024; експрес-тестом, який дав позитивний результат на канабіс; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 10.02.2024; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу громадян № UA 0177/50000/24 від 10.02.2024; протоколом про порушення митних правил № 0177/50000/24 від 10.01.2024; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вище зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.305 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Злочин який інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що під тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його провини він може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) є громадянином іншої держави, в м. Одесі у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, зокрема він не має постійного місця проживання.

З огляду на викладені обставини апеляційний суд дійшов переконання, що у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній може вдатися до спроб зникнути з поля зору правоохоронних органів, залишити територію України та уникнути кримінального переслідування.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що слідчий суддя в якості альтернативного запобіжного заходу визначив розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 , який не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

В порушення вимог п.2) ч.5 ст.182 КПК України слідчий суддя не врахував, що максимальний розмір застави для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, може бути визначений в сумі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення ч.5 ст.182 КПК України чітко регламентують те, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не були належним чином виконанні вимоги ч.5 ст.182 КПК України, оскільки в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує застосування до підозрюваного застави саме в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. При цьому слідчий суддя взагалі не дав оцінку майновому стану підозрюваного.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя не вмотивувавши своє рішення в цій частині, в порушення вимог ч.4 ст.182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_8 завідомо непомірний розмір застави, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п.4) ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Викладені обставини є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу ОСОБА_8 , зокрема і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу необхідно визначити заставу в межах, встановлений п.2) ч.5 ст.182 КПК України, а саме - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень (3028 грн. * 80).

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 09 квітня 2024 року з визначенням розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_11 .

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000214 громадянина Грузії ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 09 квітня 2024 року.

Визначити в якості альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) заставу 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. (3028 грн. * 80 ).

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок:

Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 26.02.2024 року, заставна сума за ОСОБА_8 , (номер провадження №11-сс/813/411/24; судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 )

У разі внесення застави на відповідний рахунок Одеського апеляційного суду Болквадзе Теімураз підлягає негайному звільненню з під варти, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків становить до 09 квітня 2024 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та прокурору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4