Справа № 405/3037/24
провадження № 1-кс/405/1457/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 квітня 2024 року №0000514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтави, громадянину України, українцю, з вищою освітиою, працюючому машиністом електропоїзда виробничого підрозділу «Моторвагонне депо Полтава» регіональної філії «Південної зализниці» акціонерного товариства «Українська залізниця», одруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , учаснику бойових дій, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.07.2024 року.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Вважали підозру пред`явлену ОСОБА_5 обґрунтованою, але з урахуванням характеризуючих даних на підозрюваного просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, (кримінальне провадження № 0000514 від 26.04.2024 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст.286 КК України) органом досудового розслідування даного кримінального правопорушення є ГУНП в Кіровоградській області.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який офіційно не працевлаштований у передбаченому законодавством України порядку в товаристві з обмеженою відповідністю "ТУРЮКРЕЙН" та не має установлених чинним законодавством дозволів на здійснення пасажирських перевезень, 26.04.2024, керуючи автобусом «VAN HООL" моделі Т-916 ALICRON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ "ТУРЮКРЕЙН", здійснював нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом "м. Полтава м.Львів".

Так, 26.04.2024 року ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автобусом «VAN HООL" моделі Т-916 ALICRON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в світлу пору доби по автомобільній дорозі М-30 "Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине", зі сторони м. Кропивницький Кіровоградської області в напрямку м. Умань Черкаської області.

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.4., 1.5, 1.7, 2.3 "б" і "д" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), («п.1.4 Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила; п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 1.7 Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти,особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»), маючи реальну можливість завчасно виявити на проїзній частині малолітнього велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась на велосипеді по проїзній частині в попутному напрямку, проявив особисту неуважність та не забезпечив елементарні вимоги безпеки дорожнього руху.

Так, водій ОСОБА_5 , всупереч вимог п.п. 12.4 та 12.9 «б» ПДР України (12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п. 12.9 (б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3,29,3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил»), рухався в межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49 ПДР України "Початок населеного пункту", - АДРЕСА_2 , через яке проходить автомобільна дорога М-30 "Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине", зі сторони м. Кропивницький Кіровоградської області в напрямку м. Умань Черкаської області, зі швидкістю близько 100 км/год., чим перевищив максимально дозволену та допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги.

Свідоме перевищення ОСОБА_5 , дозволеної швидкості в межах населеного пункту (не більше 50 км/год.), що впливає на зупинний шлях транспортного засобу, призвело до того, що останній позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

В результаті порушення ОСОБА_5 вимог п.п. 1.4., 1.5, 1.7, 2.3 "б" і "д", 12.4 та 12.9 "б"ПДР України, 26.04.2024 близько 18.15 год. на відстані 450 метрів від дорожнього знаку 5.49 ПДР України "Початок населеного пункту" в АДРЕСА_2 , на автомобільній дорозі М-30 "Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине" на зустрічній смузі руху відбувся наїзд автобуса «VAN HООL" моделі Т-916 ALICRON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_9 на велосипедиста - малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась попереду в попутному напрямку та почала здійснювала переїзд проїзної частини дороги справа-наліво відносно руху автобуса.

Значне свідоме перевищення дозволеної швидкості руху водієм ОСОБА_5 в межах населеного пункту (не більше 50 км/год.) призвело до того, що останній, при зміні напрямку руху велосипедистом, позбавив себе можливості, виконавши вимоги п. 12.3 ПДР України (п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування екстреного гальмування.

В результаті наїзду автобуса «VAN HООL" моделі Т-916 ALICRON», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , 26.04.2024 малолітня велосипедистка ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

17.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом допиту потерпілої (а.к. 32-33), висновком експерта (а.к. 34-35, 36-38), повідомленням про підозру (а.к. 39-41).

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий та прокурор вказали на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує лише один ризик, а саме: ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомість доказів обґрунтованості підозри може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі виїзду за межі України.

На території України триває військова агресія з боку російської федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Зазначена обставина не виключає можливості у підозрюваного здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишитися на тимчасово окупованій території України, що фактично виключить можливість його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі надасть йому можливість залишити територію України та виїхати до російської федерації.

З огляду на те, що на даний час триває збройна агресія росії проти України, підозрюваний ОСОБА_5 , маючи посвідчення водія на керування автобусами та вантажними автомобілями, а також закордонний паспорт для виїзду за кордон може під виглядом перевезеннями пасажирів та гуманітарних вантажів здійснити спробу виїхати за межі території України, відтак вказаний ризик не є уявним, що дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

З огляду на те, що ОСОБА_5 є мешканцем міста Полтава, а орган досудового розслідування знаходиться в місті Кропивницький, вказаний ризик не є уявним, що дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

Крім того, стороною обвинувачення доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, як особисто, так і через своїх близьких родичів, знайомих незаконно впливати на свідків, потерпілих та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтями 7, 23 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів. Можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків зберігається до моменту усного отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування.

КПК України передбачена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. На стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише свідченнями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто від допитаних слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

За цих обставин ризик впливу на свідків є не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність лише одного ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КК України.

Прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_5 та ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваного та його захисника, беручи до уваги практику ЄСПЛ, враховуючи наявні ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що саме цілодобовий домашній арешт є запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому визнає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши підозрюваному цілодобово, залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 17.07.2024 року.

Отже, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашній арешт, який полягає у забороні цілодобово, до 17.07.2024 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків покласти на відділ поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 17.07.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10