Справа № 489/2120/24
Провадження № 1-кс/489/383/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 квітня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 20.03.2024,

встановив:

Зі скарги слідує, що 20.03.2024 ОСОБА_3 була подана до ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області заява від 20.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення за фактом проникнення в житло та вчинення крадіжки документів її колишнім чоловіком - ОСОБА_4 . Проте відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. У зв`язку з цим, скаржник просив зобов`язати уповноважену особу внести відомості про вказане в заяві від 20.03.2024 кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив зобов`язати слідчого внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за фактом проникнення до житла та викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, страхового полісу, свідоцтва про реєстрацію ФОП, медичних документів заявника.

Представник ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. Слідчому судді були надані матеріали перевірки заяви скаржника про вчинене кримінальне правопорушення.

Вислухавши представника скаржника, вивчивши матеріали скарги та матеріали, надані органом Національної поліції, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Заява ОСОБА_3 від 20.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення була отримана ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області 20.03.2024, що підтверджується відміткою про отримання, проте у визначений законом строк викладені в заяві відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказана заява була однозначно подана саме як заява про кримінальне правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробив висновок про наявність складу кримінального правопорушення. Натомість, у разі недостатності відомостей, викладених в заяві, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що заява про кримінальне правопорушення містила опис обставин його вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могло бути вчинене вказане у заяві кримінальне правопорушення. Натомість на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на даному етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і у вищу відносно нього інстанцію (в апеляційному порядку), що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

Чинний КПК України побудований таким чином, що всі рішення слідчого судді, які перешкоджають продовженню досудового розслідування підлягають оскарженню, натомість ті рішення слідчого судді, які не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню - оскарженню не підлягають.

Відповідно до ст. 309 КПК України, рішення слідчого судді щодо оскарження бездіяльності, пов`язаної з невнесенням відомостей до ЄРДР оскарженню в апеляційному порядку не підлягає саме з тих причин, що не передбачає можливості невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою, а, отже, не передбачає і можливість слідчому судді відмовити в задоволенні скарги на бездіяльність щодо такого невнесення, забезпечуючи тим самим, в будь-якому разі, подальше здійснення кримінального провадження.

За будь-яких обставин, в даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи заяви про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення скарги.

При цьому, виходячи із предмету вчинення кримінального правопорушення, а саме: що заявник зазначає про крадіжку лише належних їй особистих документів, та не містить вказівки про викрадення будь-якого іншого майна, тому, в даному випадку, вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті 357 КК України, відомості за якою підлягають внесенню до ЄРДР.

Керуючись статтями 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області відповідно до ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 20.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України, за фактом проникнення ОСОБА_4 до житла та викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, страхового полісу, свідоцтва про реєстрацію ФОП, медичних документів заявника, та вжити заходи для початку розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1