Справа № 303/2888/24
Провадження № 1-кс/303/442/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

29 березня 2024 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 27.03.2024 року.

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 29.03.2024 року звернувся до суду в порядку ст. 183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 27.03.2024 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Підозрюваний, якого 27.03.2024 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України, доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав о 19 год. 10 хв. 28 березня 2024 року, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 28.03.2024 року о 18 год. 32 хв., що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 25 березня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , будучи в стані наркотичного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в ході словесних сварок з ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, шляхом нанесення ударів руками та невстановленим предметом по різних частина тіла ОСОБА_7 , а також здійснив обливання останньої невідомою термічною речовиною, чим згідно довідки КНП «Лікарня святого Мартина» від 28.03.2024, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді травматичного субдурального крововиливу, ЗЧМТ, субдурального крововиливу зліва, травматичного набряку головного мозку з дислокаційним синдромом, мозкової коми III, дифузного забою головного мозку, геморагічного забою головного мозку ІІІ ст., травматичного субарахноїдального крововиливу, травматичного САК, термічних опіків декількох областей тіла з вказівкою на не більше ніж на другий ступінь опіків, множинних опіків шиї, грудної клітки, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок І-ІІ ст., 6-7%, множинних гематом та забоїв кінцівок, голови та тулуба, забійно-рваних ран чола та тім`яної ділянки голови, переломів інших кісток черепа та кісток обличчя, переломів передньо-нижньо-латеральної стінки правої гайморової пазухи з незначним зміщенням та переходом на виличну кістку, множинних переломів шийних хребців, переломи правих дужок тіл хребців СЗ та С5 без зміщення, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, і які на момент заподіяння чи в клінічному перебігу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги за своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не надається можливим. Також відносно ОСОБА_5 не може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як тяжкість вчиненого ним злочину створює реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний може покинути межі Закарпатської області, впливати на потерпілу та свідків, які на даний час не допитані.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. 1, п.3 та п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства, прокуратури та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень. Постійного місця роботи та джерела доходів ОСОБА_5 не має. Також існує ризик, що він може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, так як будучи раніше судимим за аналогічні злочини, наважився на вчинення злочину і може вчинити знову кримінальне правопорушення відносно потерпілої, або членів її сім`ї.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності. Крім того, підозрюваний неодноразово судимий за насильницькі злочини, які вчиняв відносно потерпілої, а тому може продовжити вчиняти відносно неї кримінальні правопорушення. Він є схильним до злочинної діяльності, оскільки є інші кримінальні провадження відносно нього за ст. 122, 296, 263 КК України, які на даний час перебувають на розгляді в судах.

Підозрюваний спричинив потерпілій значні тілесні ушкодження, різні переломи, опіки, що свідчить про особливе мучення та жорстокість, і його дій можуть бути перекваліфіковані. Також дані дії вчинив, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Є ризики того, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово їх вчиняв, бив потерпілу. Крім того, перебуваючи на волі, може спотворити, сховати речі та докази, оскільки під час проведення огляду місця події зафіксовано, що там хтось стирав сліди.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснив, що щиро розкаються, хоче лікувати потерпілу і утримувати дитину, а тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно її підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у тримання під вартою, застосувати більш м`який запобіжних захід, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21:00 год. до 06 год. наступної доби, за місцем проживання його матері, яка буде його контролювати, оскільки ОСОБА_5 утримує сім`ю та працює на підзаробіках. Її підзахисний свою вину визнає повністю, з потерпілою вони розлучені, хоч проживають разом, і їх дитина проживає з ними.

Ризики, на які вказує прокурор не обґрунтовані, ОСОБА_5 розуміє що накоїв, дає правдиві покази, потерпіла сама часто вживала алкоголі напої і могла спати більше доби. Не всі тілесні ушкодження, які виявлені в потерпілої нанесені підозрюваним, потерпіла падала на сходах. Також дійсно були інші кримінальні провадження, але з потерпілою вони постійно примирялися.

В разі прийняття судом рішення щодо застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить також застосувати заставу в мінімальному розмірі.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років та достатні підстави вважати, що існують ризики: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1,2,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, за яким йому повідомлено підозру.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8-ми років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілу щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконався, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 183 КПК України вичерпно перераховано підстави за яких слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не застосовувати до підозрюваного заставу, зокрема : 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 25 травня 2024 року, без визначення застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду Іван КОТУБЕЙ