ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/206/24 Справа № 711/4641/24 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, уродженця м. Черкаси, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, в якому просила застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з подальшим його утриманням у Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.08.2024, включно.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, слідчого та суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет, тощо) зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та іншими встановленим свідками у кримінальному провадженні, експертами, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії ухвали до 05 серпня 2024, включно.

В період введення воєнного стану на території України дозволено підозрюваному ОСОБА_7 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України. Просить винести нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах строку досудового розслідування до 08.08.2024.

В апеляційній скарзі, прокурор вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Судом не взято до уваги фактичні обставини злочину, а саме грубе порушення правил дорожнього руху спричинене підозрюваним, який здійснив наїзд на неповнолітніх потерпілих, один з яких ОСОБА_17 перебуває в тяжкому стані в реанімаційному відділенні медичної установи. Підозрюваний ОСОБА_7 може, перебуваючи під домашнім арештом, впливати на свідків, потерпілих, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз тощо.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного, захисника, які заперечували проти її задоволення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За фабулою клопотання: «досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2024 близько 14 години 50 хвилин, водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в адміністративних межах м. Черкаси по проїзній частині вулиці Набережна у напрямку від вулиці Поліська до вулиці Дахнівська Січ, знаходячись поблизу будинку номер 176, що по вулиці Набережна, на ділянці з заокругленням дороги ліворуч, в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав за межі правого краю проїзної частини вулиці Набережна на узбіччя, після чого допустив занос керованого ним транспортного засобу з подальшим виїздом на зустрічну смугу руху вказаної проїзної частини та за межі її лівого краю, де відбувся наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходились за межами лівого краю зазначеної проїзної частини поблизу її меж, та зіткнення з нерухомою перешкодою у вигляді дерева.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_18 . відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 07.06.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої гомілки, перелому кісток лівої стопи, перелому тім?яної кістки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Неповнолітній пішохід ОСОБА_17 відповідно до довідки КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаська обласна лікарня» від 07.06.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, перелому склепіння та основи черепу, забою головного мозку, важкого струсу головного мозку, забою органів грудної клітки та черевної порожнини, коми першого ступеню, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , а саме вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .

ОСОБА_7 07.06.2024 о 16 годині 00 хвилин затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 07.06.2024, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 07.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Частина перша статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 статті 194 КПК України встановлює, що, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 цілодобовий арешт.

На думку колегії суддів цілодобовий домашній арешт щодо ОСОБА_7 зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризику можливої втечі чи переховування від органу досудового слідства, ризику можливого незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів.

Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого та ніким з учасників не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні можливого інкримінованого йому злочину, та вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 також є особою молодого віку 2003 року народження, студент 4 курсу, має постійне місце проживання.

Встановлені вище дані про особу підозрюваного, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, можуть свідчити про ступінь існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, надаючи оцінку заявленим в апеляційній скарзі прокурора доводам, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що під час апеляційного розгляду скарги прокурор не надав жодних доказів, які б дали підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати найтяжчий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, судова колегія враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 присутній під час розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, що в свою чергу характеризує його як особу, яка навпаки не намагається переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Отже, доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах та не доведені прокурором під час апеляційного розгляду скарги.

Зважаючи на вище викладене, колегія суддів, приходить до висновку про залишення запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно останнього найбільш суворого запобіжного заходу а повинні оцінюватись в сукупності з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріалами які характеризують особу підозрюваного та його поведінку після вчиненого.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції залишає ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 404, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2024 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: