Єдиний унікальний номер: 343/2058/22
Номер провадження: 1-кс/343/188/24
У Х В А Л А

за скаргою на постанову слідчої про закриття кримінального провадження

04 квітня 2024 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 17 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000126 від 08.11.2022,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000126, у якій вона просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 17.01.2024.

У обґрунтування скарги посилається на те, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, вона не відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Скаржниця зазначає, що 08 листопада 2022 року вона звернулася до відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 злочину, покарання за яке передбачене ст.164 КК України.

Зазначена заява про вчинення кримінального правопорушення була внесена до ЄРДР за № 0000126.

17 січня 2024 року дізнавачкою сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якому вказано на відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину.

Дана постанова отримана поштою 27.03.2024.

Скаржниця у судовому засіданні просила задовольнити її скаргу з підстав, викладених у ній.

В судовому засіданні дізнавач просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000126 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

17.01.2024 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що сектором дізнання відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 08.11.2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2007 року № 2-401/2007, ОСОБА_5 , зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньоi дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 260,00 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2007 року.

02.12.2022 року було допитано потерпілу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказала, що в 2003 році між нею та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було укладено шлюб. За час проживання у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак в подальшому сімейне життя не склалося та відповідно до рішення №2-3083 Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 грудня 2004 року шлюб між потерпілою та ОСОБА_7 було розірвано. Доньку ОСОБА_8 було вирішено судом залишити проживати з потерпілою.

З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_10 не надавав жодних коштів на утримання доньки, через що потерпіла звернулася до суду для отримання виконавчого листа та забезпечення стягнення з останнього аліментів на утримання дитини. Відповідно до виконавчого листа від 20.03.2007 р., виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області, ОСОБА_7 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 260 гривень щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2007 р. до досягнення нею повноліття. В період часу з 26.02.2007 р. по кінець 2009 року ОСОБА_7 сплатив на утримання дитини грошові кошти в сумі приблизно 7200 гривень. З 2010 року по 28.09.2021 року ОСОБА_7 не здійснював жодних платежів на утримання дитини. на той момент заборгованість складала 80000 гривень. Також, зі слів потерпілої, з 2010 по 2021 рік ОСОБА_7 їздив за кордон на сезонні роботи, де заробляв грошові кошти. Також їй відомо, що ОСОБА_7 в 2019-2020 роках на власному автомобілі возив товар до м. Львова, за що отримував грошові кошти. Хто був його роботодавцем, потерпілій не відомо. Весною-літом 2021 року ОСОБА_7 в с. Княжолука, а також на ринку в м. Долина продавав курей разом зі своєю співмешканкою на ім`я ОСОБА_11 . Зароблені грошові кошти він витрачав на власні потреби. У зв`язку із цим потерпіла звернулась до поліції і сектором дізнання відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП було відкрито кримінальне провадження №0000166 від 24.09.2021 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В подальшому навіть після відкриття кримінального провадження ОСОБА_10 продовжував не сплачувати аліменти. Відтак, 27.01.2022 року ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та кримінальне провадження було скеровано на розгляд до Долинського районного суду. 30 травня 2022 року в ході розгляду кримінальної справи в суді потерпіла написала розписку про відсутність претензій до ОСОБА_12 , оскільки останній в присутності свідків виплатив аліменти у сумі 20 000 гривень та пообіцяв, що у найкоротший термін поверне весь борг по аліментах. В подальшому того ж дня суд виніс Вирок відносно ОСОБА_7 та присудив йому покарання у виді 100 годин громадських робіт. Вказаний Вирок вступив в законну силу з 30.05.2022 року.

З того моменту ОСОБА_7 жодного разу не сплатив аліменти, навіть незважаючи на рішення суду. А тому на даний час заборгованість становить 109 814 гривень 20 копійок.

24.01.2023 було допитано в якості свідка державного виконавця ДВС м. Долина ОСОБА_13 , яка вказала, що з 2018 року у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №55470017 відносно ОСОБА_7 ., який не сплачував аліментів починаючи з 2018 року, у зв`язку із чим його колишня дружина, ОСОБА_3 , звернулася до поліції. В подальшому у травні 2022 року під час судового засідання ОСОБА_7 сплатив ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 20 000 грн. та пообіцяв, що погасить заборгованість по аліментах в повному обсязі, в зв`язку із чим ОСОБА_3 вказала, що не має до нього жодних претензій. З червня 2022 року виконавцем неодноразово здійснювались виклики ОСОБА_7 до відділення виконавчої служби, однак останній жодного разу не з`явився. Також було надіслано запити щодо працевлаштування ОСОБА_7 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області , однак відповіді свідчать про те, що ОСОБА_7 не працевлаштований та не має офіційного доходу. З червня 2022 року по 24.01.2023 року, згідно із розрахунком, ОСОБА_7 жодного разу не сплачував аліментів на утримання дочки, відповідно до виконавчого провадження №55470017 від 04.01.2018 року. Борг станом на 24.01.2023 становить 109 814 грн.

10.07.2023 було допитано в якості свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона дійсно проживає спільно зі співмешканцем, ОСОБА_7 , 1978 р.н., який від першого шлюбу має дочку, з якою він не проживає у зв`язку із тим, що його колишня дружина подала на стягування аліментів. Також вказала, що близько двох років її співмешканець не працює та офіційного доходу чи будь-яких підробітків, не має. Зі слів свідка, її співмешканець, ОСОБА_7 , перебуває на лікуванні в м. Київ.

15.12.2023 було повторно допитано в якості свідка державного виконавця ДВС м. Долина ОСОБА_13 , яка вказала, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №55470017, відкрите на підставі виконавчого листа №2-401 від 17.05.2016 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі 260 гривень щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 26.02.2007 р. до досягнення нею повноліття. Боржник був повідомлений та долучав до матеріалів виконавчого провадження квитанції про оплату . Заява про долучення до матеріалів справи квитанцій ОСОБА_7 була написана 21.06.2019 року. На 01.07.2022 року борг становив 74 751 грн. 20 коп. Станом на сьогоднішній день, а саме на 14.12.2023 борг становить 70 979 грн. 23 коп. Окремої ухвали суду на час навчання дитини, ОСОБА_8 немає. Виконавче провадження не закрите в зв`язку із тим, що згідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження по стягненню аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх пред`явлення, за умови, що сума аліментів стягнута в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

27.12.2023 було допитано в якості свідка старшого державного виконавця ДВС м. Долина ОСОБА_15 , який вказав, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №73405201, від 22.11.2023 року по виконанні постанови ЕАС № 7309724 про стягнення з ОСОБА_7 адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. 22.11.2023 року було винесено постанову про відкриття даного провадження та про стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних із виконавчим провадженням. Штраф було накладено за неналежний перехід поза пішохідним переходом. 12.12.2023 року ОСОБА_7 було здійснено платіж на суму 255 грн. 00 коп. згідно поданої ним квитанції, а 15.12.2023 року на рахунок ДВС по цьому ж провадженні поступило 536 грн. 00 коп. По вказаному провадженні заборгованості немає, суму оплачено в повній мірі в зв`язку із чим 21.12.2023 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку зі сплатою.

27.12.2023 року було додатково допитано потерпілу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказала, що з моменту звернення до відділення поліції №1 (м. Долина) із заявою про те, що її колишній чоловік, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_8 , 2004 року народження, останній жодним чином не виправив становище. Від 08.11.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснив платіж на суму 1990 грн.00 коп. 14.12.2023 року. Також 21.12.2023 року ним було здійснено грошовий переказ на суму 1000 грн.00 коп. Це всі грошові кошти, які було сплачено боржником, ОСОБА_7 від загальної суми заборгованості, яка становить 109 814 грн. 00 коп.

Закони України зобов`язують батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Захист прав та інтересів неповнолітніх дітей лежить на їх батьках, які діють без особливих на те повноважень. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Потерпілими від цього злочину можуть бути діти, на утримання яких за рішенням суду їх батько чи мати мають сплачувати аліменти, а також неповнолітні чи непрацездатні діти, що перебувають на утриманні батьків. Неповнолітніми дітьми визнаються особи віком до 18 років, якщо згідно з законом вони не набувають прав повнолітніх раніше (наприклад, внаслідок одруження). Непрацездатними є повнолітні діти, які в силу фізичних чи психічних вад позбавлені можливості постійно чи тимчасово працювати (це, зокрема, діти-інваліди І та II групи).

Предметом злочину є кошти, що, за рішенням суду, підлягають сплаті на утримання дітей, а також кошти, різні предмети (одяг, продукти харчування тощо), які мають надаватися батьками на утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей.

З об`єктивної сторони це кримінальне правопорушення може бути вчинено у формі: 1) злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів); 2) злісного ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їхньому утриманні.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164, у формі ухилення від сплати аліментів може мати місце лише за наявності рішення суду, відповідно до якого мати або батько чи інша передбачена законом особа зобов`язана сплачувати аліменти. Водночас наявність рішення суду не є обов`язковою умовою притягнення винного до відповідальності за цією статтею у випадку вчинення цього злочину у формі ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей.

Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Ухилення від утримання неповнолітніх, а також повнолітніх, але непрацездатних дітей, що перебувають на утриманні батьків, може полягати у незабезпеченні таких дітей харчуванням, одягом, іншими речами (насамперед, першої необхідності), наданні необхідних коштів для їх лікування, відпочинку тощо.

Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад кримінального правопорушення лише у випадку, коло воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Визнання судом ухилення злісним повинно бути належним чином вмотивовано у вироку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.

Кримінальне правопорушення визнається закінченим з моменту, коли зазначене у цій статті ухилення набуло злісного характеру.

Згідно відповіді з ДПС Івано-Франківської області інформація щодо джерела та суми доходів у гр. ОСОБА_7 відсутня.

Крім цього в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 офіційно ніде не працевлаштований у зв`язку із цим він немає можливості сплатити кошти на утримання дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач приймає постанову, яку може бути оскаржено в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбаченх пунктами 1,2,4,9,10 частини першої статті 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Слідчий суддя погоджується з такими висновками дізнавачки.

Так, оцінюючи законність прийнятої дізнавачкою постанови та підстави для закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно статті 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України. Частиною другою цієї статті КПК передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого, дізнавача і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Постанова дізнавачки є мотивованою, вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, винесена останньою внаслідок повного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення. Дізнавачкою проведено вичерпний перелік слідчих дій, які відповідно до ст. 40 КПК України вона уповноважена здійснювати.

Дізнавачкою зроблено висновок про відсутність складу кримінального проступку внаслідок надання нею оцінки сукупності зібраних доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000126 від 08.11.2022, слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що скаржницею не пропущено строк на оскарження постанови, оскільки постанову вона отримала 27.03.2024, а зі скаргою звернулася до слідчого судді 01.04.2024.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 17 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000126 від 08.11.2022 відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: