Дата документу 13.06.2024 Справа № 331/2484/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2484/16-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/74/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 (з уточненнями та доповненнями) на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції,

представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою (з уточненнями та доповненнями) на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що висновок дізнавача у постанові про закриття кримінального провадження за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.358 КК України є обґрунтований, підтверджений зібраними в ході досудового розслідування доказами. Дізнавачем беззаперечно встановлено, що єдиним власником 31/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 , а спір, який виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо розподілу спадщини, містить в собі ознаки цивільно-правових відносин, які вирішувалися в суді у порядку цивільного судочинства та в подальшому всі рішення були прийняті не на користь ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до органу досудового розслідування. Зобов`язати слідчого провести судову почеркознавчу експертизу, провести допит осіб, які виконували підробку документів, в присутності потерпілої ОСОБА_7 .

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, постанову про закриття кримінального провадження скасувати, зобов`язати слідчі органи допитати потерпілу ОСОБА_7 та провести дії за її клопотанням.

В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена незаконно.

Вказує, що в матеріалах кримінального провадження достатньо належних доказів для вирішення питання про винесення повідомлення згідно ст.276 КПК України.

На думку апелянта в діях громадянки ОСОБА_10 містяться ознаки складу злочину, передбаченого ст.358 КК України. Також, в діях громадянки ОСОБА_11 містяться ознаки складу злочину, передбаченого ст.358 КК України.

Вважає, що постанова дізнавача складає хронологію подій і не більше того.

Дізнавач зазначає, що були допитані свідки, але допитані були особи, які зацікавлені в даній справі та в змові між собою підробили рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року, в якому змінили номер будинку з АДРЕСА_2 , не вказали номер справи та номер провадження.

Крім того, свідкам (підозрюваним) не було поставлено питань, пов`язаних з рішенням про виправлення описки суддями ОСОБА_12 .

В уточненій апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що слідчим суддею під час розгляду її скарги допущено ряд порушень, визначених Конституцією України та норм КПК України.

Вказує, що у судове засідання не прибув процесуальний прокурор у кримінальному провадженні, де його участь є обов`язковою, суд мав відкласти розгляд справи і вжити заходів для прибуття до суду. У разі неповажної причини неприбуття до суду, мав порушити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, зазначає, що її уточнена скарга подана через канцелярію суду 14 грудня 2023 року, взагалі не розглядалась, вказані в ній порушення, не взято до уваги, що є грубим порушенням процедури і порядку розгляду справи.

Вважає, що слідчим суддею не було взято до уваги, що громадянин рф ОСОБА_9 і громадянка ОСОБА_10 за участі адвоката ОСОБА_13 у шахрайський спосіб заволоділи нерухомим майном громадянки України ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 та її представника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з уточненням та доповненням; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вважала і постанову слідчого, і ухвалу слідчого судді законними та обґрунтованими; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

16 листопада 2023 року потерпіла ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на постанову від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження, в якій просила скасувати постанову дізнавача СД відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003815 від 17 грудня 2014 року та передати справу на розгляд другому слідчому (дізнавачу).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія судді звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами кримінального провадження та з оскаржуваною постановою про закриття кримінального провадження, у провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

29 вересня 2023 року дізнавачем СД відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.358 КК України, винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Вказана постанова дізнавача вмотивована тим, що орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність доведеного факту підроблення офіційного документа - рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року, більшість свідків вказує на помилку зазначення в судовому рішенні адреси Підпорожня/Ніжинська, 2/72, оскільки у матеріалах цивільної справи предметом спору було нерухоме майно саме за адресою: АДРЕСА_1 , а не 2/72, крім того, у подальшому Заводським районним судом м. Запоріжжя були винесені ухвали про описку у вищезгаданому рішенні суду. Таким чином, дізнавач дійшов висновку, що у даному випадку відсутній умисел на вчинення підроблення даного судового рішення, тобто суб`єктивна сторона кримінального правопорушення.

Окрім того, в ході досудового розслідування були проведені експертизи, згідно з висновками яких не встановлено, що оригінал рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року, на підставі якого ОСОБА_9 оформлено право власності на 31/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є підробленим.

Окрім того, слідчим та дізнавачем неодноразово було допитано в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки вважала, що ОСОБА_10 , отримавши копію рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року з неправильною адресою будинку, умисно підробила його, змінивши адресу з 2/72 на 2/71 і за цим рішенням в БТІ оформила право власності на вказаний будинок за ОСОБА_9 .

Слідчий, в провадженні якого перебували матеріали кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді та отримав тимчасовий доступ до матеріалів реєстраційної справи на будинок по АДРЕСА_1 , зокрема до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року за підписом судді ОСОБА_16 та секретаря ОСОБА_17 , на підставі якого ОСОБА_9 зареєстрував право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

Також, слідчим було допитано в якості свідка юрисконсульта ТОВ «ЗМБТІ» ОСОБА_18 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно на 31/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, допитано в якості свідка ОСОБА_17 , яка з 21 березня 1985 по 15 жовтня 2007 року працювала секретарем судового засідання в Заводському районному суді м.Запоріжжя, а з 2002 по 2007 роки була секретарем судового засідання у судді ОСОБА_16 , яка надала свої пояснення щодо розбіжностей в рішеннях Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що після смерті її колишнього чоловіка - ОСОБА_19 її син - ОСОБА_9 видав їй довіреність вести спадкові справи про передачу йому спадкового майна після смерті батька. Згідно з рішенням судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року ОСОБА_16 , за її позовом в інтересах ОСОБА_9 право власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом. За її заявою було видано дві завірені копії вказаного рішення суду, одну з яких вона віднесла до ЗМБТІ та оформила всі документи, пов`язані з переоформленням майна, а друга завірена копія залишилась у неї. Стосовно наявності в резолютивній частині рішення суду від 30 березня 2007 року адреси АДРЕСА_3 , пояснити нічого не могла.

В подальшому на виконання вказівок прокурора слідчим винесено постанову від 12 січня 2017 року про отримання експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_17 , після чого призначено судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком експерта №4-29 від 14 квітня 2017 року, підписи у рішенні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року виконані ОСОБА_17 .

В ході додаткового допиту ОСОБА_10 пояснила, що вона в 2016 році двічі зверталась до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявами про внесення змін до рішення суду від 30 березня 2007 року, а саме про зміну назви вулиці з « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_21 », а також зміни номера будинку з «2/72» на «2/71», які були задоволенні та постановлено ухвали від 27 жовтня 2016 року та від 19 січня 2017 року про внесення виправлень до вказаного рішення суду.

Також в ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_16 , яки пояснив, що в період часу з 1996 року по 2010 роки обіймав посаду судді Заводського районного суду м. Запоріжжя. Стосовно рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року пояснив, що у його провадженні була позовна заява з цього приводу, але через тривалий проміжок часу текст рішення не пам`ятає, також не може стверджувати, чи його підпис стоїть у вказаному рішенні через погану якість копії. Після надання йому оригіналу рішення від 30 березня 2007 року, він пояснив, що, можливо, це його підпис, але точно стверджувати не може, оскільки з тієї дати пройшло багато часу.

За результатами проведеного досудового розслідування слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 20 серпня 2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 вказана постанова слідчого скасована як незаконна та необґрунтована, а матеріали кримінального провадження направлені для організації подальшого досудового розслідування.

В ході подальшого досудового розслідування слідчим здійснено тимчасовий доступ до оригіналів матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_10 , яка діяла в інтересах ОСОБА_9 , про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, за результатами розгляду якої Заводським районним судом м. Запоріжжя від винесено рішення від 30 березня 2007 року.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим проведено необхідні слідчі дії, спрямовані на отримання вільних експериментальних зразків підпису судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_16 , для проведення судово-почеркознавчої експертизи підпису судді в рішенні від 30 березня 2007 року.

Проте, відібрати експериментальні зразки підпису не виявилось за можливе, оскільки суддя ОСОБА_16 помер 16 серпня 2019 року.

Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 від 13 липня 2020 року, у зв`язку із внесенням змін до КПК України, визначено органом, який здійснюватиме подальше досудове розслідування у даному кримінальному провадженню, підрозділ дізнання Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, у зв`язку з чим, матеріали провадження для організації подальшого досудового розслідування направлено до вказаного підрозділу.

В подальшому, на підставі наявних документів, дізнавачем 20 жовтня 2020 року призначено судово-почеркознавчу експертизу оригіналу рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року з метою встановлення, чи є підробленим вказане рішення. Однак, у зв`язку з ненаданням достатньої кількості порівняльних зразків ОСОБА_16 , необхідних для дачі висновку, експертом прийнято рішення про неможливість проведення експертизи.

Дізнавачем вжито заходів для відшукання порівняльних зразків, необхідних для проведення експертизи вказаного судового рішення та 24 травня 2023 року винесено постанову про призначення судово-почеркознавчої експертизи за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року.

Згідно з висновком експерта №488-23 від 04 серпня 2023 року, відповісти на питання «Підпис в рішенні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року, в графі «Копія вірна суддя «Федоренко», виконано ОСОБА_16 чи іншою особою?» не надається за можливе через відсутність співставних порівняльних зразків.

Проаналізувавши здобуті докази, дізнавачем встановлено, що єдиним власником 31/50 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 , а спір, який виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 щодо розподілу спадщини, містить в собі ознаки цивільно-правових відносин, які вирішувалися в суді у порядку цивільного судочинства та в подальшому всі рішення були прийняті не на користь ОСОБА_7 .

Викладене у встановленому законом порядку не спростовано.

Окрім того, як в ході досудового розслідування так і вході апеляційного розгляду встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2016 року було внесено виправлення в рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року та зазначено адресу житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2017 року виправлено описку у рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року, а саме у мотивувальній та резолютивній частинах рішення замість « АДРЕСА_3 » ухвалено вважати вірним « АДРЕСА_1 ».

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_7 на рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року, залишена без задоволення, а рішення залишено без змін. Ухвалою Касаційного цивільного суду ВС було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на вказані судові рішення. Таким чином, рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2007 року набрало законної сили.

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року задоволено позов ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення. Згідно зі змістом вказаного рішення, судом встановлено, що після винесення рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року про визнання за ОСОБА_9 права власності на 31/50 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 та його оскарження ОСОБА_7 в апеляційній та касаційних інстанції, винесення у подальшому низки судових рішень з цього приводу, жодним рішенням суду не встановлено право відповідача ОСОБА_7 на спірне нерухоме майно.

Окрім того, ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2016 року внесено виправлення в рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року, зазначено адресу житлового будинку - « АДРЕСА_1 », замість « АДРЕСА_1 ».

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2018 року виправлено описку в рішенні Заводського районного суду м.Запоріжжя від 30 березня 2007 року та ухвалено вважати правильною адресу « АДРЕСА_1 ».

Вказані рішення набрали законної сили.

Таким чином, вказаними судовими рішеннями встановлено, що єдиним власником 31/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 , а спір, який виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , щодо розподілу спадщини, містить цивільно-правові відносини, які вирішувались в порядку цивільного судочинства та в подальшому судами різних інстанції були прийняти рішення не на користь ОСОБА_7 .

Доводи адвоката ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, та заявлені останнім та потерпілою ОСОБА_7 при апеляційному розгляді, не підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, отже, ґрунтуються на припущеннях.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України дізнавачем ОСОБА_15 обґрунтовано закрито кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

На думку колегії суддів, рішення про закриття провадження прийнято на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, на яке вказує потерпіла та її представник, під час досудового розслідування не встановлено.

Твердження апелянта про неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків дізнавача фактичним обставинам справи, є безпідставними та суперечить наданим апеляційному суду матеріалам кримінального та судового проваджень.

В ході досудового розслідування вжито всі можливі та необхідні заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, допитано потерпілу, свідків, в т.ч. суддю, яким прийнято вищезгадане рішення, секретаря судового засідання, та ОСОБА_10 , отримано та досліджено в установленому законом порядку матеріали цивільної справи; матеріали реєстраційної справи на будинок по АДРЕСА_1 , оригінал рішення суду від 30 березня 2007 року, а також інші матеріали, що мають значення для кримінального провадження, призначено експертизи.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування слідчим та дізнавачем було виконано вказівки прокурора, зокрема допитано ОСОБА_10 , отримано необхідні матеріали та проведені судово-почеркознавчі експертизи підпису ОСОБА_22 та ОСОБА_16 , проведено допити ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , проведено тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи, однак здобуті докази, в т.ч. показання допитаних осіб, не дають підстави для висновку про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та не підтверджують версію потерпілої ОСОБА_7 .

Висновки дізнавача, викладені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, узгоджуються з наявними в цьому провадженні доказами, отже є такими, що відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказуючи в уточненій апеляційній скарзі про необхідність призначення ще однієї судової почеркознавчої експертизи, ОСОБА_7 , при цьому не зазначає предмету дослідження. В той же час, як зазначено вище, в ході досудового розслідування неодноразово призначались та проводились відповідні експертизи.

Стосовно проведення судової почеркознавчої експертизи підпису судді ОСОБА_16 , то така експертиза не була проведена через недостатність матеріалів, наданих для проведення дослідження та у зв`язку зі смертю ОСОБА_16 .

Вимога ОСОБА_7 про необхідність проведення допиту осіб, які виконували підробку документів, в її присутності, не є слушною, оскільки в ході досудового розслідування не було встановлено факту підроблення документів.

Стосовно розгляду провадження слідчим суддею без участі прокурора, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано послався на положення ч.3 ст.306 КПК України та вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, який був належним чином повідомлений про день, час і місце такого розгляду. В свою чергу, його неявка за таких обставин, згідно із кримінальним процесуальним законодавством не перешкоджала розгляду скарги.

Доводи апелянтів про те, що уточнена скарга ОСОБА_7 від 14 грудня 2023 року не розглядалась слідчим суддею, спростовується змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді, де містяться висновки по суті поданої скарги.

В ході досудового розслідування, проведеного в межах цього кримінального провадження, не здобуто доказів, які б можна було визнати достатніми, на підтвердження того, що громадянин рф ОСОБА_9 і громадянка ОСОБА_10 за участі адвоката ОСОБА_13 , чи інші особи підробили вищевказане судове рішення, яке стало підставою для оформлення за ОСОБА_9 права власності на певне нерухоме майно, чим спростовуються доводи ОСОБА_7 в уточненій апеляційній скарзі з зазначеного приводу.

Щодо вимоги апелянта про зобов`язання слідчих органів допитати потерпілу ОСОБА_7 та провести дії за її клопотанням, то з матеріалів кримінального провадження убачається, що допит ОСОБА_7 був проведений неодноразово в ході досудового розслідування.

Твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що в матеріалах кримінального провадження достатньо належних доказів для вирішення питання про винесення повідомлення згідно ст.276 КПК України, є помилковими, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження та змістом оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, яка відповідає вимогам ст.110 КПК України та є належним чином вмотивованою.

Відповідно, доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що в діях громадянки ОСОБА_10 та громадянки ОСОБА_17 містяться ознаки складу злочину, передбаченого ст.358 КК України, є безпідставними, оскільки доказами, здобутими в ході тривалого досудового розслідування у цьому провадженні, вищевказані обставини не підтверджуються.

Твердження адвоката ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що всі свідки в справі є зацікавленими особами та перебувають в змові між собою, не є слушними, з наведених вище підстав.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що свідкам не були поставлені питання, пов`язані з рішенням про виправлення описки суддями ОСОБА_12 , є помилковими та спростовується протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 14 липня 2017 року.

З приводу доводів адвоката ОСОБА_6 про неповноту досудового розслідування, оскільки не були проведені перехресні допити свідків, які на його думку виконували підробку документів, в присутності потерпілої ОСОБА_7 , колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.9 ст.224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань. Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть участь у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту.

Апелянтом не вказано, які саме розбіжності у показаннях допитаних осіб (та яких саме осіб) необхідно було з`ясувати.

Окрім того, відповідно до вимог ч.5 ст.40 КПК України, ч.4 ст.40-1 КПК України, слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що в ході досудового розслідування виконані всі необхідні та можливі слідчі дії в рамках цього кримінального провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, містить відповіді на доводи скарги, а твердження апелянта про протилежне суперечать змісту цієї ухвали.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не убачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 (з уточненнями та доповненнями) залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14 грудня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0003815 від 17 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4