У Х В А Л А

Справа № 149/3892/23

Провадження №1-кп/149/64/24

02.04.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження № 0000139 від 21.10.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниця Вінницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, 21.10.2023 приблизно о 15:30 год., перебував біля приміщення Нової Пошти по вул. Миру в с. Уланів Хмільницького району. Біля приміщення Нової Пошти на землі ОСОБА_4 знайшов полімерний згорток чорного кольору, розгорнувши який виявив кристалічну речовину в прозорому пакеті з полімерного матеріалу з написом «W 0,5». Будучи обізнаним в упакуванні психотропних речовин, їхньому зовнішньому вигляді та маркуванні, оскільки раніше неодноразово їх вживав, ОСОБА_4 переконався, що знайдена ним кристалічна речовина є психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено, та з метою вчинення умисного кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин без мети збуту, маючи умисел на незаконне придбання психотропної речовини - PVP обіг якої заборонено, незаконно придбав вказану психотропну речовину,яку у подальшому зберігав при собі.

Цього ж дня, близько 16:00 год. по вул. Миру в с. Уланів Хмільницького району ОСОБА_4 був зупинений працівниками Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та в послідуючому при спілкуванні з працівниками поліції добровільно видав під час проведення огляду місця події наявну у нього кристалічну речовину в полімерному пакеті масою 0,4319 г., яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/18810-НЗПРАП від 30.10.2023 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,3414 г.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів таблиця 1, список № 2) психотропна речовина PVP віднесена до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 вага вилученої у ОСОБА_4 психотропної речовини PVP становить більш ніж невеликий розмір.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставах ч. 4 ст. 309 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник зазначив про те, що його підзахисний добровільно звернувся до медичного закладу з приводу позбавлення залежності внаслідок вживання наркотиків. Обвинувачений знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 29.11.2023 по 08.12.2023, на підтвердження чого надав суду довідку від 08.12.2023 №189.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримує клопотання захисника та просить звільнити звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 Кодексу.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання сторони захисту та просить знищити речові докази , а саме кристалічну речовину білого кольору, а з обвинуваченого стягнути витрати на залучення експерта.

Судом також було допитано лікаря КНП "Центр терапії залежностей "Соціотерапія " ОСОБА_6 , який повідомив, що він в період з 29.11.2023 по 08.12.2023 здійснював лікування ОСОБА_4 , який звернувся до лікарні з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, тобто наркоманія. Термін лікування особи був достатній для того щоб отримати довготривалу ремісію.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 4 ст. 309 цього Кодексу особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності у такому випадку слугують добровільне звернення особи до лікувального закладу і початок лікування такої особи від наркоманії.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП "Центр терапії залежностей "Соціотерапія " в період з 29.11.2023 по 08.12.2023 із діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин, тобто, як пояснив в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 , лікування обвинуваченого було пов`язане з позбавленням залежності від вживання наркотиків.

У судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти такого звільнення від кримінальної відповідальності та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 у справі №357/11205/19 (провадження №51-2776кмо21), підставами для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії. Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає - закриттю.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

Водночас, приймаючи рішення щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. При цьому, пунктом 3 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані із здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку із добровільним зверненням до лікувального закладу та проходженням лікування від наркоманії є закриттям кримінального провадження за нереабілітуючою підставою, тобто свідчить про те, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри/обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме така особа, а тому питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, статтями 100, 284-288, 314, 369-372, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за 0000139 від 21.10.2023 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Речові докази, а саме кристалічну речовину білого кольору в прозорому пакеті з полімерного матеріалу, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні в сумі 1912,00 грн

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7