Справа №760/6348/24 1-кс/760/3229/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.4 ст.28, ч.1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.436-2 та ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.4 ст.28, ч.1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.255 та ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.161, ч.4 ст.28, ч.2 ст.436-2 КК України, за підозрою ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.255, ч.3 ст.161 КК України, за підозрою ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст.111-1, ч.2 ст.255, ч.3 ст.161 КК України, а також за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт на майно, що вилучено у ході проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належить останній, а саме банківську картку № НОМЕР_1 до 06/27, шляхом заборони володіння користування та розпорядження зазначеним майном.

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що Слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023.

За твердженням сторони обвинувачення починаючи з лютого 2014 року й по теперішній час російські громадські організації та проросійські православні об`єднання, які діють на території України та фінансуються неурядовими організаціями російської федерації, а також релігійними фондами на території України, проводять діяльність спрямовану на шкоду державній безпеці України в інформаційній сфері.

ТОВ «Спілка православних журналістів» (), ТОВ «Перший Козацький канал» (), зареєстровані та здійснюють діяльність як інформаційні агентства у сфері телевізійного мовлення, надання інформаційних послуг, видання журналів і періодичних видань, виробництво та розповсюдження телевізійних програм. При цьому керівництво даними підприємствами та формування напрямків інформаційної діяльності здійснюється одними й тими ж керівниками, посадовими особами та журналістами. Зокрема, головний редактор сайту «СПЖ» ОСОБА_5 , випускаючий редактор ТОВ «СПЖ» та одночасно засновник і власник ТОВ «Перший Козацький канал» ОСОБА_7 здійснюють керівництво діяльності названих підприємств, а співробітники та журналісти ТОВ «СПЖ» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ТОВ «Перший Козацький канал» ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 здійснюють безпосереднє виконання вказівок ОСОБА_22 та ОСОБА_7 щодо інформаційної діяльності.

Керівництво та діяльність ТОВ «СПЖ» та ТОВ «Перший Козацький канал» здійснюється за допомогою месенджера «Telegram» в чаті під назвою «ЛЕНТА» де ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ставляться завдання журналістам щодо підготовки публікацій (текстів) на задані теми. Після підготовки та погодження підготовлених журналістами публікацій (текстів) вони публікуються на інтернет-сторінці ТОВ «СПЖ» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та Ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно з висновком експертів №23309/23-36/23310/23-61 Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України у публікаціях та відеоматеріалах, розповсюджених на сторінках медіа-ресурсу «СПЖ» і у відеохостингу «YouTube» та зафіксовані у протоколах з доданими оптичними носіями, перерахованих у вступній частині висновку, міститься інформація, спрямована на шкоду інформаційній безпеці України, а також містяться висловлювання спрямовані на приниження честі й гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з її релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

12.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведено обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого було виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 до 06/27.

13.03.2024 постановою слідчого ГУ СБУ у м. Києві та Київській області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000608 від 21.07.2023 вилучені речі, а саме банківську картку № НОМЕР_1 до 06/27.

Відтак з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Перед початком судового розгляду до слідчого судді надійшла заява прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_23 про розгляд клопотання без участі прокурора. Зазначає, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не прибув, був повідомлений.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна (ст.64-2 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучено у ході проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належить останній, а саме банківську картку № НОМЕР_1 до 06/27, шляхом заборони володіння користування та розпорядження зазначеним майном.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1