ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1810/24 Справа № 214/2133/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0000136 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянку України, раніше судиму, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 24.01.2023 року приблизно о 19.30 годин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на кухні квартири в приміщєнні квартири АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_9 через неприязні відносини, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно завдала потерпілому ОСОБА_9 ножем один удар в ділянку тулубу, спричинивши таким чином потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду змінити та перекваліфікувати її дії з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України. Вважає вирок суду необґрунтованим, висновки суду такими, що не відповідають обставинам кримінального провадження, а її вину за ч. 1 ст. 121 КК України не доведеною. Наголошує, що вона не мала наміру вбити потерпілого, а хотіла захистити себе та зупинити його насильницькі дії. Зазначає, що суд не надав належної оцінки висновку судової експертизи № 125 від 25.01.2023 року, згідно якого на її тілі виявлено 34 точки прикладень травмуючої сили. Вказує, що судом у вироку невірно відображені показання свідків, оскільки зазначені фрази вирвані з контексту, при тому, що текст допиту свідків, який зафіксований засобами технічної фіксації, не в повному обсязі відповідає данним, зазначеним у вироку.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України за ознаками умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони, призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 124 КК України не пов`язане з ізоляцією від суспільства. Вважає, що суд першої інстанції не належним чином проаналізував надані стороною обвинувачення докази та не повністю з`ясував обставини скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Вказує, що в діях ОСОБА_8 має місце перевищення необхідної оборони, так як вона заподіяла тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_10 обороняючись від його протиправних та насильницьких дій. Звертає увагу, що потерпілий є особою чоловічої статі, фізично значно сильнішим від ОСОБА_8 , заподіював їй тілесні ушкодження за допомогою виделки, що, на його думку, є знаряддям заподіяння тілесних ушкоджень, перебував у стані алкогольного сп`яніння. В діях потерпілого мала місце небезпека для життя і здоров`я ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вона і нанесла удар по тілу ОСОБА_10 в момент захисту від його насильницьких дій щодо неї.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його м`якості. Зазначає, що судом не враховано дві обтяжуючі обставини, передбачені ст. 67 КК України, а саме вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів. Вважає призначене судом першої інстанції покарання явно несправедливим, оскільки ОСОБА_8 вину визнала частково, не розкаялася, намагалась ввести суд в оману, надавала неправдиві свідчення. Вказує, що судом не враховано малозначний привід нанесення удару ножем, який зокрема був викликаний надмірною кількістю вжитих спиртних напоїв та перебуванням обвинуваченої в збудженому стані, поведінку обвинуваченої після нанесення тілесних ушкоджень, яка залишила потерпілого без надання відповідної допомоги. Наголошує, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_8 суспільно корисною працею не займається, не має офіційного джерела прибутку, веде антисуспільний спосіб життя, вживає алкогольні напої, що сприяло вчиненню нею кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Просить суд ухвалити новий вирок, яким виключити з мотивувальної частини вироку як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.11.2022 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою скасування судового рішення є неповнота судового розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 411 цього Кодексу судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм кримінального процесуального закону не усунув істотні суперечності в показаннях обвинуваченої, потерпілого, свідків, протоколах слідчих дій та інших доказах, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 121 КК України визнала частково. Суду пояснила наступне, що з потерпілим ОСОБА_9 періодично мешкали разом. 24.01.2023 року зранку до ОСОБА_8 прийшов потерпілий попити чаю, одночасно їй зателефонував власника квартири ОСОБА_11 та запропонував прийти до нього в гості, випити. Остання разом з ОСОБА_12 вийшла квартири, ОСОБА_12 пішов до себе додому, а вона до ОСОБА_13 . В обідню годину ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_9 та запитала чи останній приєднається до них, на що той надав згоду та прийшов, та декілька разів разом з ОСОБА_8 ходив до магазину за алкогольними напоями. Після чого, ввечері того ж дня, приблизно о 18.00 годині у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт, на фоні ревнощів. ОСОБА_12 взяв стілець, то почав у нього відкручувати ніжку, в свою чергу обвинувачена взяла інший стілець та кинула ним у ОСОБА_12 , дійшла до дивана, куди підійшов ОСОБА_12 та почав бити ОСОБА_8 ніжкою від стільця та кулаками. ОСОБА_14 , який знаходився з ними разом у квартирі почав відтягувати ОСОБА_12 , а той в свою чергу підійшов до столу та взяв з нього у праву руку вилку, а у ліву ніж, ОСОБА_8 побігла на кухню, та також зі столу взяла у руки побутовий ніж, з метою захисту. ОСОБА_9 зайшов відразу ж за нею на кухню, схватив лівою рукою за шию, а правою рукою, в якій знаходилася виделка намагався нанести останній удар в область шиї. ОСОБА_8 його відштовхнула та нанесла ОСОБА_12 удар в область грудної клітки, там бачила лише подряпину від удару. Далі, потерпілий та ОСОБА_8 одночасно викинули з рук виделку та ніж, перемістилися до коридору квартири, де ОСОБА_12 йще на протязі 15 хвилин бив ОСОБА_8 , поки не втрутилася хрещена ОСОБА_12 , яка почала його відтягувати та виштовхнула його до коридору. ОСОБА_8 зачинила за ними двері квартири викликала швидку та працівників поліції, через 30 хвилин вийшла до під`їзду та чекала їх там. ОСОБА_12 не бачила. Зазначає, що в цей день особисто випила 1,5-2 літри горілки, однак обставини добре пам`ятає, наміру наносити ОСОБА_9 тілесні ушкодження не мала, наслідки які завдасть не передбачала, вважає, що якби потерпілий перший не напав на ОСОБА_8 з ножем та виделкою, нічого б такого не сталося. Вона розкається та жалкує про скоєне. Вона оборонялась від дій потерпілого та спричинила йому ножеве поранення. Готова нести відповідальність за скоєне.

З висновку експерта № 125 від 25.01.2023 року по факту наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 вбачається, що при огляді виявлені 22 синця тьмяно-фіолетових з відносно чіткими контурами, розмірами від 1,5*1,5 см. до 9,0*7,0 см. у зовнішнього кута правого ока, в правій виличній області, на лівій щоці, на зовнішньо-бічних поверхнях правого та лівого плеча у верхній, середній та нижній третинах, на тильній поверхні правого та лівого передпліччя у верхній, середній та нижній третинах, в лівому надпліччі, в лівій лопатковій області, на задній поверхні груді ліворуч по ходу реберної дуги. Виявлено 10 саден лінійної форми (подряпин), вкритих червоними скоринками дещо вище рівня шкіри навкого, розмірами від 1,5*0,1 см. до 6,0*0,2 см на лівій щоці, на підборідді праворуч, в правій виличній області, на передній поверхні груді праворуч, в лівій лопатковій області. Виявлені садна подібних властивостей на спинці носа садно неправильної форми, розмірами 0,7*0,3 см, в лівій завушній області садно лінійне переривчасте яке складається з 4-х великих крапок, розміром 2,0*0,5 см.

При цьому, судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам обвинуваченої щодо знаходження її у стані необхідної оборони під час бійки з потерпілим. Також судом не встановлено обставини заподіяння обвинуваченій тілесних ушкоджень, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи № 125 від 25.01.2023 року.

Також суд першої інстанції при розгляді справи не усунув суперечності між показаннями обвинуваченої, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо дій учасників конфлікту, їх розташування на місцевості під час бійки.

Так, Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 24.01.2023 року у вечірній час доби, близько 19-00 години прийшла до квартири ОСОБА_17 забрати свої особисті речі, оскільки тимчасово там проживала близько місяця, де вже знаходилися потерпілий ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_8 , які вживали алкоголь. Через деякий проміжок часу між останніми почалася суперечка, яка переросла в бійку. Коли знаходилася в залі квартири, бачила потерпілого, який сидів за столом та тримав у руках виделку. ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_9 почали битися, останній наніс їй удар ніжкою від стільця.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 24.01.2023 року відпочивав у свого знайомого ОСОБА_18 в квартирі. Трохи пізніше разом зі своєю знайомою ОСОБА_15 пішли до іншої кімнати, коли знаходилися в кімнаті, почув що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почалася сварка, вийшов щоб їх розняти. У ОСОБА_9 була ніжка від стільця, якою він захищався від ОСОБА_8 . Після чого останні перейшли до кухні, стояв біля дверей та бачив ОСОБА_19 , яка стояла лицем до ОСОБА_16 , і у якої в руках був ніж, яким остання вдарила ОСОБА_12 , а потерпілий стояв спиною, в руках у нього нічого не було та тримав ОСОБА_19 за плечі, щоб заспокоїти.

Показання свідка ОСОБА_20 та потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні не досліджувалися та оцінка їм не надавалась, що свідчить про неповноту судового розгляду.

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції з урахуванням вимог кримінального процесуального закону необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, виключити суперечності та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції із зазначених вище обставин, колегія суддів відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховуючи дані про особу обвинуваченої, тяжкість покарання, що загрожує останній у разі доведення її винуватості у вчинені злочину, конкретні обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків не можливе при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому слід продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої, захисника та прокурора задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 27 липня 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді