Справа № 216/1989/24
Провадження № 1-кп/216/443/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000098 від 08.03.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарань Карагандинської області рф, громадянина України, має середню освіту, одруженого, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, працює на посаді монтажника ТОВ «ПРОГРЕССОР» ДТЕК, вважається раніше не судимим, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2024 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме на територію вказаного домоволодіння, право власності на яке належить потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 10 годині 30 хвилин цього ж дня, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи конституційне право на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла та іншого володіння особи, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу власника домоволодіння - ОСОБА_4 , подолав перешкоду у вигляді залізного паркану, а саме переліз через паркан та потрапив на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись на території даного домоволодіння, ОСОБА_3 , вільно пересуваючись територією домоволодіння всупереч волі потерпілої ОСОБА_4 , шляхом відкриття дверей гаражу, розташованого на території домоволодіння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно пройшов до приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відкриття дверей, які відчинилися із середини приміщення гаражу, покинув територію вказаного домоволодіння.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, за ознаками незаконного проникнення до іншого володіння особи.

Судом встановлено, що обвинуваченийОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності його позиції не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками незаконного проникнення до іншого володіння особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вважається раніше не судимий, має повну середню освіту, офіційно працевлаштований, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно (а.к.п. 33-40).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, відсутність судимостей та офіційної роботи, не перебування на обліках, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1