Справа № 127/157/24
Провадження №11-кп/801/505/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

неповнолітнього ОСОБА_7 ,

його законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника неповнолітнього ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2024 року, якою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано примусові заходи виховного характеру у виді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків - професійного училища соціальної реабілітації до його виправлення на строк 2 роки,

Виконання ухвали покладено на Вінницьке РУП ГУ НП у Вінницькій області в частині поміщення ОСОБА_7 до приймальника-розподільника для дітей ГУ НП в м. Києві (м. Київ пр. Бондарський, 14) на строк не більше тридцяти діб, для направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей уповноваженими працівниками приймальника-розподільника для дітей ГУ НП у м. Києві.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз віднесені за рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2023 року на мобільний телефон з сімкартами скасовано.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з двома сім картами, який зберігається в камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області повернуто ОСОБА_7 ;

пакет з пігулкою невідомого походження, порожню зім`яту залізну банку сірого кольору, чотирнадцять прозорих зіп-пакетів з речовиною рослинного походження, вилучені в ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області ухвалено знищити;

диск, який зберігається при матеріалах клопотання, ухвалено залишити там же,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2024 року до неповнолітнього ОСОБА_7 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків - професійного училища соціальної реабілітації до його виправлення на строк 2 роки за вчинення суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановленому місці та в невстановлений час, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який надалі зберігав при собі з метою збуту шляхом його розповсюдження по м. Вінниці у вигляді «закладок».

У подальшому, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, 25.08.2023 року приблизно о 18 год., проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де його зупинили працівники поліції. На запитання останніх про наявність заборонених в обігу речовин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що його дії, направлені на зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, розфасований до чотирнадцяти поліетиленових зіп-пакетів, обмотаних клейкою ізоляційною стрічкою, які упаковані до зім`ятої залізної банки.

25.08.2023 року в період часу з 19:54 год. до 20:15 год. в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_7 добровільно видав із чорної шкіряної сумки, що була одягнена у останнього через плече, залізну зім`яту банку сірого кольору, всередині якої знаходилось чотирнадцять обмотаних клейкою ізоляційною стрічкою поліетиленових зіп-пакетів, з речовиною рослинного походження.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-23/16234-НЗПРАВ від 22.09.2023 року, надані на дослідження фрагменти верхівкових частин трав`янистих рослин коричнево-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 12,18 г.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо небезпечних психотропних речовин, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановленому місці, невстановлену дату та час, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, та незаконно зберігав її при собі без мети збуту.

10.10.2023 року приблизно о 02:29 год. ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, проходив біля будинку АДРЕСА_3 , де його зупинили працівники поліції. На запитання останніх про наявність заборонених в обігу речовин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що його дії, спрямовані на зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі наявна особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - МДМА, у формі пігулки, яка знаходилась в кишені куртки, в яку останній був одягнений.

10.10.2023 року в період часу з 03:49 год. до 03:54 год. в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_7 добровільно видав один поліетиленовий пакет із вмістом пігулки рожевого кольору.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-23/17924-НЗПРАП від 17.10.2023 року в наданій на експертизу таблетці, масою 0,6035 г., виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, масою 0,2154 г.

В апеляційній скарзі захисник неповнолітнього ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною через істотні порушення вимог КПК та закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду в частині застосування відносно неповнолітнього примусових заходів виховного характеру змінити та застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_8 на строк до досягнення ним повнолітття.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що медичного огляду ОСОБА_7 для визначення можливості утримання його у спеціальній навчально-виховній установі, як того вимагає закон, не було проведено, судом не надано оцінки тому, що матеріали клопотання не містять даних, які б свідчили про те, що неповнолітній вийшов зпід контролю батьків, не піддається виховному впливу та не може бути виправлений шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру, з показів у судовому засіданні бабусі ОСОБА_7 слідує, що вона і може і контролює поведінку неповнолітнього.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_9 , неповнолітнього ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, представника служби у справах дітей ОСОБА_10 , яка покладалась на розсуд суду, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційних вимог, наполягаючи на залишенні судового рішення щодо ОСОБА_7 без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Висновок суду про вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України, обґрунтований та учасниками судового розгляду не оскаржується.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», № 2 від 15.05.2006 зазначено, що до спеціальних навчально-виховних установ відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 КК України направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру. До таких установ не можна направляти осіб, визнаних інвалідами, а також тих, кому згідно з висновком відповідних спеціалістів перебування там протипоказане за станом здоров`я через наявність певних захворювань. Докладний перелік останніх наведено у п. 11 Інструкції про медичне обстеження дітей і підлітків, які направляються до загальноосвітніх шкіл та професійних училищ соціальної реабілітації для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства освіти України від 05.05.1997 № 137/131. Необхідно також ураховувати застереження щодо протипоказань для направлення неповнолітніх до зазначених установ, які містяться у пунктах 12, 14 Інструкції.

Крім того, відповідно до п.2 Інструкції до загальноосвітніх шкіл соціальної реабілітації направляються неповнолітні віком від 11 до 14 років, а до професійних училищ соціальної реабілітації віком від 14 років з нормальним інтелектом і здоров`ям. Медичний огляд неповнолітніх для визначення можливості його утримання у загальноосвітніх школах та професійних училищах соціальної реабілітації проводиться до розгляду справ у судових органах на підставі запитів однієї з таких інстанцій: суду, слідчого, прокурора або інших уповноважених осіб органів внутрішніх справ.

Застосувавши до неповнолітнього такий вид примусового заходу виховного характеру як направлення його до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків, суд першої інстанції не з`ясував питання про можливість його перебування в такій установі за станом здоров`я, оскільки в матеріалах провадження немає будь-яких медичних документів про стан здоров`я підлітка.

Відсутність результатів медичного огляду не дозволяють суду прийти висновку, що неповнолітній ОСОБА_7 за станом свого здоров`я може бути направлений до професійного училища соціальної реабілітації для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання.

Крім того, направляючи неповнолітнього ОСОБА_7 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків, суд в достатній мірі не переконався, чи дійсно останній не піддається виховному впливу та не може бути виправленим шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 перебуває у службі у справах дітей Вінницької міської ради на обліку як дитина, позбавлена батьківського піклування, піклувальником є його бабуся ОСОБА_8 .

Згідно акту обстеження побутових умов ОСОБА_7 , для неповнолітнього створені належні умови для навчання, виховання та розвитку його піклувальником ОСОБА_8 . Зі слід ОСОБА_7 його піклувальник постійно цікавиться його життям, забезпечує усім необхідним, дає гроші на кишенькові витрати, піклується про його здоров`я.

Крім того, згідно характеристики класного керівника КЗ «Вінницький ліцей №20» на ОСОБА_11 , піклувальник ОСОБА_8 регулярно цікавиться навчанням Данила, телефонує до класного керівника та соціального педагога, забезпечує його усім необхідним, що потрібно для навчання.

Під час апеляційного розгляду представник органу опіки та піклування ОСОБА_10 зазначила, що піклувальник ОСОБА_8 має позитивний виховний вплив на поведінку неповнолітнього.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що перебування ОСОБА_7 у навчально-виховній установі на значній віддаленості від місця свого проживання та його піклувальника буде мати негативний вплив на його соціальні зв`язки та відносини у сім`ї, не відповідатиме інтересам неповнолітнього і не забезпечить належні умови для його виправлення та виховання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Колегія суддів вважає, що застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі неповнолітнього під нагляд його піклувальника, буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника неповнолітнього ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2024 року змінити в частині виду примусового заходу виховного характеру відносно ОСОБА_7 .

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд його піклувальника - бабусі ОСОБА_8 на строк до досягнення ним повноліття.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4