пр. № 1-кп/759/2/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши кримінальне провадження № 0000732 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.09.1994 Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців з конфіскацією майна;

- 02.09.1998 Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців;

- 23.02.1999 Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 05.04.2004 Тернопільським міським судом Тернопільської області за ч.1 ст.152, ч. 2 ст. 153, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 187, ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- 19.04.2018 Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 353, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців

без конфіскації майна, звільнений з місць відбування покарання 24.07.2018 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурори ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_11 , інші учасники - потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин. Так, на початку травня 2015 року ОСОБА_14 , перебуваючи в офісному приміщенні по АДРЕСА_2 , розробив злочинний план по незаконному заволодінню транспортними засоби, до виконання якого залучив ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які відповідно до відведених їм ролей та покладених обов`язків здійснювали пошук через рекламні оголошення мережі інтернет відомостей про продаж транспортних засобів. В подальшому зібрані відомості щодо знайдених транспортних засобів в мережі інтернет останні надавали ОСОБА_14 , який обирав автомобіль, який його зацікавив, для подальшого незаконного заволодіння. Після обрання автомобіля ОСОБА_14 визначав кількість осіб злочинної групи, необхідних для вчинення кожного злочину окремо, та розподіляв ролі кожного із учасників злочинної групи. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 відповідно до розробленого ОСОБА_14 злочинного плану залучали до його виконання ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб.

Так, на початку червня 2015 року ОСОБА_14 , попередньо отримавши відомості від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 через рекламні оголошення мережі інтернет про перебування у володінні ОСОБА_13 автомобіля «Toyota Land Cruiser» 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 розробив злочинний план, направлений на заволодіння зазначеним транспортним засобом, відповідно до якого ОСОБА_16 та ОСОБА_15 за телефоном, який був зазначений в оголошенні, мали домовитись про огляд автомобіля та спільно з залученими до вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , а також іншими невстановленими особами (які були обізнані про злочинну мету таких дій), незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом під час його огляду. При цьому, ОСОБА_18 мав запевнити потерпілого, що він спеціаліст-автослюсар та залучений для перевірки автомобіля, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , відповідно до розробленого злочинного плану, мали забезпечувати достовірність удаваного наміру придбати автомобіль та за зручних обставин скерувати автомобіль з потерпілим до місця засідки ОСОБА_8 та невстановлених осіб в околицях села Гнідин Київської області.

Так, 05.06.2015 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_16 , діючи на виконання злочинного плану, розробленого ОСОБА_14 , повторно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_18

та ОСОБА_15 приїхав на автомобілі «Рено» під керуванням ОСОБА_17 за адресою проживання ОСОБА_12 (керування та продаж якому доручив ОСОБА_13 ) по АДРЕСА_3 , та, запевнивши ОСОБА_12 про намір придбати автомобіль «Toyota Land Cruiser» 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , умовили його на виїзд до найближчої СТО для огляду автомобіля на спеціальному устаткуванні, на що потерпілий погодився.

Перевіряючи найближчі СТО протягом тривалого часу та, підтримуючи достовірність обману, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , реалізуючи наступну частину злочинного плану ОСОБА_14 , спрямували потерпілого до місця засідки, де з їх слів, мав очікувати їх товариш з грошовими коштами, які вони мали видати ОСОБА_12 в якості оплати вартості автомобіля.

05.06.2015 приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи на ділянці шосе «Бортничі-Рогозів», ОСОБА_16 та ОСОБА_15 повідомили ОСОБА_12 про необхідність зупинки, де на них чекав ОСОБА_8 з невстановленими особами. ОСОБА_12 , не усвідомлюючи дійсні наміри ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , зупинив автомобіль. В цей час, після зупинки автомобіля, в якому перебував ОСОБА_12 , ОСОБА_8 відчинив водійські дверцята, смикнув потерпілого ОСОБА_12 за плече та, застосовуючи фізичну силу, витягнув з автомобіля «Toyota Land Cruiser». В цей час невстановлена особа, яка очікувала в засідці, разом з ОСОБА_8 утримувала ОСОБА_12 за руки, після чого разом з ОСОБА_8 пересадили ОСОБА_12 до невстановленого автомобіля, на якому прибули, в якому і утримували ОСОБА_12 близько пів години для забезпечення переховування іншими учасниками злочинної групи викраденого автомобіля «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час ОСОБА_16 , маючи доступ до ключів від замку запалення, завів двигун автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , та разом з ОСОБА_15 покинув місце вчинення злочину, заподіявши ОСОБА_13 збитку на суму 7 500 доларів США, що на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ становить 157 500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно на початку червня 2015 року він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 незаконно заволоділи автомобілем «Toyota Land Cruiser» 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_13 за наступних обставин. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знайшли в мережі інтернет оголошення про продаж вказаного автомобіля, зателефонували до потерпілого ОСОБА_12 , якому ОСОБА_13 дав доручення на право керування та продажу цього автомобіля, домовились про його огляд. Під час огляду вони спланували відібрати автомобіль у потерпілого, для цього розподілили між собою ролі та обов`язки. Згідно його обов`язків, він повинен був сидіти у засідці і коли під`їде автомобіль з потерпілим - витягнути потерпілого з автомобіля, утримувати його, щоб надати час ОСОБА_16 та ОСОБА_15 переховати автомобіль.

В обумовлений день ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 приїхали на автомобілі «Рено» під керуванням ОСОБА_17 за адресою проживання потерпілого ОСОБА_12 : по АДРЕСА_3 . Вони переконали потерпілого про намір придбати автомобіль та разом поїхали до найближчої СТО для огляду автомобіля. Вони також переконали потерпілого, що по дорозі до СТО потрібно буде зупинитися, там їх буде чекати товариш з грошовими коштами, які вони мали видати ОСОБА_12 в якості оплати вартості автомобіля.

За кермом автомобіля «Toyota Land Cruiser» 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . перебував ОСОБА_12 . Під`їхавши до засідки, де він ( ОСОБА_8 ) їх очікував разом з іншими наглядно знайомими особами, ОСОБА_12 зупинив автомобіль. Він ( ОСОБА_8 ) підійшов до даного автомобіля, відчинив водійські дверцята, смикнув потерпілого ОСОБА_12 за плече та, застосовуючи фізичну силу, витягнув його з автомобіля «Toyota Land Cruiser». Після чого він ( ОСОБА_8 ) і ще один наглядно знайомий чоловік, утримуючи ОСОБА_12 за руки, пересадили потерпілого до свого автомобіля. Близько пів години вони утримували ОСОБА_12 . За цей час ОСОБА_16 та ОСОБА_15 переховали автомобіль та покинули дане місце.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Відповідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2017, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 07.05.2018 та постановою Верховного суду від 10.09.2019, ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 за даним епізодом визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_8 доведеною повністю, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 289 КК України вірною, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно .

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, який розлучений, освіта середня, не працевлаштований, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним кримінального правопорушення, його відношення до скоєного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, без конфіскації майна, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_8 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року та остаточно визначити у виді позбавлення волі строком на строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 термін його відбування покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року, а саме - строк попереднього ув`язнення з 23 вересня 2015 року по 22 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та строк відбування покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року.

Вважати ОСОБА_8 таким, що повністю відбув покарання за даним вироком.

Речові докази: автомобіль «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 , передати за належністю законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3