Справа № 148/456/24
Провадження №1-кс/148/84/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000058, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Маньківка Черкаської області, проживаючій до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, з неповною середньою освітою, не працюючій, раніше судимій востаннє згідно вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 11.09.2019 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяці позбавлення волі, -

встановив:

Слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000058 від 23.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підозрюваною у якому є ОСОБА_5 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово засудженою, востаннє 11.09.2019 Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі, маючи незняту і непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

22.02.2024 у вечірній час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебувала в приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивала спиртні напої спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт та суперечка, що супроводжувалась образами та нецензурною лайкою, в ході якої ОСОБА_5 в приміщенні кімнати помітила куртку належну ОСОБА_8 .. Розуміючи, що куртці можуть знаходитися грошові кошти та інші цінні речі в ОСОБА_5 раптово виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із подальшим продовженням, з метою відкритого заволодіння чужим майном, розуміючи, що ОСОБА_8 , яка в той час перебувала в даній кімнаті, спостерігає за її діями та усвідомлює незаконність та протиправність її дій, керуючись корисливими мотивами, реалізуючи свій умисел направлений на протиправне вилучення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи повторно, не бажаючи відмовлятися від них, підійшла до місця в кімнаті, де знаходилась куртка ОСОБА_8 , звідки з кишені куртки дістала мобільний телефон марки «TECNO SPARK Go 2023» модель «Tecno BF7» вартістю 2200 гривень. В свою чергу ОСОБА_8 з метою припинення незаконних дій та повернення свого майна почала неодноразово кричати ОСОБА_5 з вимогою повернути відкрито викрадене майно, однак остання не зважаючи на це, на вимогу потерпілої не реагувала, у зв`язку з чим між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжилась сварка. Після чого ОСОБА_8 з метою припинення протиправних дій відносно себе вибігла з приміщення будинку, а ОСОБА_5 в свою чергу залишила відкрито викрадений мобільний телефон, належний ОСОБА_8 , собі, тим самим розпорядилась викраденим майном на власний розсуд до моменту вилучення його працівниками поліції під час затримання. Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 2200 гривень.

23.02.2024 о 14:35 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 24.02.2024 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

А тому слідчий просить обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки у неї відсутні стримуючі фактори для цього, зокрема, вона не працює, отже не має засобів для існування. Вказане може свідчити про продовження вчинення нею нових злочинів. Крім того, перебуваючи на волі, вона може ухилитись від слідства та суду з метою уникнення відповідальності, адже розуміє, що в разі доведення вини їй загрожує покарання у виді позбавлення волі, вона також зможе впливати на потерпілу та свідків, адже їй відоме місце їх проживання. Також просили врахувати, що вона неодноразово судима, підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину. Просили клопотання задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо клопотання слідчого та просили обрати підозрюваній більш мякий запобіжний захід: або особисте зобовязання, або домашній арешт за місцем реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , де проживає її свекруха. Підозрювана пояснила, що вона не буде впливати ні на потерпілу, ні на свідків, буде з`являтися до слідчого та суду. Проживати буде або за місцем реєстрації, або біля своєї матері. Офіційно вона ніде не працює, у неї четверо дітей, які проживають не з нею, але вона не позбавлена батьківських прав. Сама вона перебуває в шлюбі з чоловіком, який відбуває покарання в Полтавській області. Якщо їй буде обрано запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, то вона зможе зібрати докази своєї невинуватості і надати суду, в іншому разі буде позбавлена цього. Готова відшкодувати потерпілій кошти на лікування, бо вона її подруга і вона просто дуже хоче їй допомогти.

Захисник ОСОБА_6 вважає що прокурором не доведено неможливості обрання її підзахисній більш м`якого запобіжного заходу.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З досліджених в судовому засіданні доказів слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2024 (а.п. 10), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 23.02.2024 (а.п. 11), протоколом затримання особи від 23.02.2024 (а.с. 14), протоколами допиту свідків від 24.02.2024 (а.п. 20-21, 22-23,24-25, 26, 27-28, 29-30).

Також, на переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 7 до 10 років; можливості впливати на потерпілу, оскільки їй відоме місце її проживання, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в неї відсутні сталі соціальні зв`язки: не має зареєстрованого місця проживання, роботи та постійного доходу. Жодних доказів того, що в підозрюваної є сім`я та діти не представлено.

Вказане свідчить про необхідність обрання підозрюваній запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає застосуванню до підозрюваний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, чи більш мякий запобіжний захід, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, існуючих ризиків, особи підозрюваної, яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, востаннє за ч. 2 ст. 186 КК України, належних висновків не зробила та, маючи непогашену судимість, нещодавно звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не стала та знову вчинила корисливий злочин, не має стійких соціальних зв`язків та жодних стримуючих факторів, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню підозрюваною процесуальних обов`язків.

Крім того, суд враховує, що підозрювана є жителькою іншої області, до затримання проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що, територіально значно віддалено від місця досудового розслідування кримінального провадження, та, на переконання слідчого судді, дозволить їй уникати явки до слідчого, прокурора, суду.

Доводи сторони захисту про можливість обрання підозрюваній ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу нічим не підтверджені та не узгоджуються зі встановленими слідчим суддею обставинами.

З огляду на вказане слідчий суддя доходить висновку про обгрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає можливим його задовольнити.

Разом з тим, з врахуванням вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, слідчий суддя вважає необхідним визначити підозрюваній ОСОБА_5 розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн., який може забезпечити виконання підозрюваною на час досудового слідства покладених на неї обов`язків, передбачених пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації її прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 350 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 22.04.2024 включно.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України,

не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена 26.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1