Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20.10.2023,-

встановив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що слідчім суддею порушені вимоги ст.306 КПК України, оскільки розгляд скарги було проведено без його участі та належного повідомлення про судове засідання. Вказує, що під час розгляду скарги не вирішено його заяву про відвід судді ОСОБА_9 та відкладення розгляду скарги у зв`язку з його перебуванням на лікуванні. Зазначає, що слідчім суддею не враховані вимоги ст.214 КПК України щодо негайного внесення заяви про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Звертає увагу на те, що йому не було направлено в порушення ст.99 КПК України постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної ухвали він отримав 28.02.2024, а апеляційну скаргу подав 29.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20.10.2023.

Слідчий суддя зазначив, що 20.10.2023 ОСОБА_7 звернувся до Генерального прокурора із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 358, 364, 365, 366, 367, 375, 382 КК України, суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 .

30.11.2023 ОСОБА_7 отримав від керівника Житомирської обласної прокуратури лист від 16.11.2023 про відсутність підстав для внесення в ЄРДР відомостей, які викладені у вказаній заяві ОСОБА_7 про вчинення злочинів від 20.10.2023.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20.10.2023, слідчій суддя виходив з того, що зі змісту письмової заяви ОСОБА_7 від 20.10.2023 адресованій Генеральному прокурору України явно слідує, що остання не містить фактичних даних, які б могли вказувати на наявність в діях судді ОСОБА_10 ознак будь-якого складу злочину, а тому підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою не має.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.01.2024 з наведених у клопотанні підстав.

З`ясувавши думку прокурора, яка покладалася на розсуд суду, колегія суддів вважає, що вказане клопотання ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки 24.01.2024 було проголошено резолютивну частину оскаржуваної ухвали слідчого судді, яку ОСОБА_7 отримав, про що свідчить його розписка (а.п.72), але повний текст зазначеної ухвали останній отримав 28.02.2024 та апеляційну скаргу подав 29.02.2024. За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 24.01.2024 пропущений апелянтом з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України зокрема, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22).

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 (також постанова ВП ВС від 24.04.2019 справа №818/15/18) у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Такий висновок узгоджується і з рішенням Конституційного Суду України у справі №3-180/2018(1644/18) за конституційною скаргою від 17.06.2020 року.

Так, згідно заяви ОСОБА_7 від 20.10.2023, поданої на ім`я Генерального прокурора, вбачається, що останній ставить питання в порядку ст.214 КПК України про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення, на його думку, суддею Житомирського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 кримінального правопорушення, оскільки остання зловживає своїми службовими обов`язками і перевищує службові повноваження, внаслідок чого йому як позивачу в адміністративній справі на протязі двох років не було надано виконавчого листа.

Враховуючи, що вказана заява ОСОБА_11 не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність складу злочину та підтверджують реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому колегія суддів вважає, що слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав вважати відомості, викладені в заяві ОСОБА_7 такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 20.10.2023 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: