г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/827/24
Номер провадження 1-кп/213/153/24
В И Р О К

Іменем України

18 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження №0000075 від 01.02.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не працюючий, не одружений, дітей чи осіб похилого віку на утриманні не має, на обліках лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення:

прокурора - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000075:

Відповідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України, останній раз від 06.11.2023 №734/2023) в Україні введено воєнний стан.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.01.2024 приблизно о 01:00 години прийшов в гості за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у кімнаті вищевказаного будинку, ОСОБА_3 помітив мобільний телефон марки «ОРРО А98 8 /256Gb» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_6 .

В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, реалізуючи який, він, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись у відсутності ймовірних свідків очевидців та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч інтересам власника, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до майна, яке знаходилось на меблевому гарнітурі, взявши руками та утримуючи при собі, викрав з кімнати вказаного будинку мобільний телефон марки «ОРРО А98 8 /256Gb», блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який відповідно до висновку експерта від 06.02.2024 за №СЕ-19/104-24/5009-ТВ становить 8970,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 8970,00 гривень.

15.02.2024 року між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, в приміщенні прокуратури укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, за умовами якої сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та на звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

Обвинуваченому було роз`яснено, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор у відповідності до ст. 476 КПК України має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник кожний окремо - просили затвердити угоду. Обвинувачений також підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті, вину визнав повністю, пояснив, що угоду укладав добровільно, без примусу та погроз, її зміст йому повністю зрозумілий.

Потерпіла надала письмову згоду щодо укладання угоди про визнання винуватості із обвинуваченим.

Розглянувши в підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, думку прокурора та захисника про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості може бути затверджена та обвинуваченій призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

При укладенні угоди враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме, ступінь сприяння обвинуваченим у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення, обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття.

Судом встановлено, що угода укладена на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Злочин відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

При цьому, визначаючи термін іспитового строку, на підставі ст.75 КК України, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, у вчиненому щиро кається, завдана потерпілій шкода відшкодована шляхом вилучення та повернення майна, івважає за доцільне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.ст. 314,374, 375, 395, 472, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2024 року укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку та обвинуваченим з іншого боку, за участю захисника, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази та документи:

-мобільний телефон марки «ОРРО А98 8 /256Gb» блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (т.2 а.с.51,52), картонну коробку з-під телефону та чеки про його купівлю (т.2 а.с.24,25) залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

-договір №0042481 від 12.01.2024 (т.2 а.с.35,36) залишити за належністю свідку ОСОБА_7 ;

-копію договору №0042481 від 12.01.2024 (т.2 а.с.34,35) залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Накладений на мобільний телефон арешт скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/5009-ТВ від 06.02.2024 в розмірі 1514,56 грн.

Матеріали кримінального провадження №0000075 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті №213/827/24 (1-кп/213/153/24).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .