Провадження № 1-кп/204/728/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

законного представника: ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання: ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду клопотання прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000813 від 18.07.2023 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Дніпропетровську, яка має вищу освіту, незаміжньої, не судимої, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 03 липня 2023 року, в період часу з 14 год. 22 хв. по 14 год. 35 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ЕВА N?20» Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 77, не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, в умовах воєнного стану, запровадженого з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України N? 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого в послідуючому продовжений, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що її дії залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяла з полиць магазину капсули для прання торгової марки «Tide» «Альпійська свіжість» ( 15 шт. в упаковці ); бальзам після гоління торгової марки «Gillette» «Заспокійливий з алоєвера» 100 мл.; лосьйон після гоління торгової марки «Gillette» «EnergizingCitrucFizz» 100 мл. та антиперспірант кульковий жіночий торгової марки «Rexona» «Блакитний мак та яблуко» 50 мл., які поклала у сумку, що мала при собі. В подальшому ОСОБА_6 , утримуючи майно при собі, пройшовши повз каси та не розрахувавшись за товар, який був при ній, з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ТОВ «РУШ» майнову шкоду на суму 733 грн.96 коп.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру через те, що вона вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у стані неосудності і тому до неї необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Рішення просив прийняти на розсуд суду.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердила обставини, зазначені в обвинувальному акті, не заперечувала проти амбулаторного лікування.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку ОСОБА_6 .

Законний представник ОСОБА_6 її батько ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що його дочка ОСОБА_6 потребує примусового лікування.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття усної заяви представника ТОВ «РУШ» про вчинене кримінальне правопорушення (а.п.8); протоколом огляду місця події від 18.07.2023 року, з фототаблицею (а.п.14-15); протоколи пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 20.07.2023 року (а.п.25-27, 38-40, 45-47); висновком судово-товарознавчої експертизи №4450 від 11.10.2023 року (а.п.96-101); звітом про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.95); постановою про визнання речовими доказами від 19.07.2023 року (а.п.32) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №619 від 13.10.2023 року, ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, страждала і в теперішній час страждає на психічний розлад у формі органічного маніакального розладу. У період часу, що відноситься інкримінованого їй діяння, іспитована не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування до неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що виразилося у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, перебуваючи при цьому у стані неосудності, тобто через наявний у неї психічний стан не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, передбачений ч. 3 ст. 94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно п.5 ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

На підставі викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії вчинені ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, що є підставою для застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

При визначенні ОСОБА_6 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останньої, особу ОСОБА_6 , яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, яка має вищу освіту, незаміжня, на утриманні нікого не маюча, не працевлаштована, та дійшов висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_6 видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, до суду не надано.

Беручи до уваги зазначені вище обставини, характер, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а також, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку, суд вважає, що до неї необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації її до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що передбачено ст. 94 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 350 грн. 00 коп., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судової товарознавчої експертизи №4450 від 11.10.2023 року, з огляду на обставини справи, а саме, вчинення суспільно-небезпечного діяння особою у стані неосудності, зважаючи на майновий стан та стан здоров`я ОСОБА_6 , відповідно до ст. 119 КПК України, необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 100, 367-372, 392, 395, 503, 512-513, 516 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000813 від 18.07.2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації її до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в розмірі 350 грн. 00 коп., пов`язані з проведенням, в ході досудового розслідування, судової товарознавчої експертизи №4450 від 11.10.2023 року у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: диск DVD-R, з відео файлами, з відеозаписом подій від 03.07.2023 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000813 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000813.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1