Провадження № 1-кп/638/1060/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002301 від 10.09.2023 відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українеця громадянина України, з середньою освітою, працевлаштований слюсарем на СТО, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.09.2023 приблизно о 19 годині 40 хвилин будучи обізнаним про Указ Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-1Х від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» до якого було внесено зміни Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №3429-1X від 08.11.2023, діючи в умовах воєнного стану, поширеного на територію України вказаними правовими актами. знаходячись на відкритій ділянці місцевості розташованої за адресою: м. Харків. вул. Університетська, 5, вчинив умисні дії з таємного викрадення чужого майна. потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при наступних обставинах.

Так, 05 вересня 2023 року приблизно о 19 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи біля станції метро «Історичний Музей» по вулиці Університетська, 5, у місті Харкові, зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , якому запропонував пройти разом до пам?ятника Незалежності, «Україна, що летить» на площі Конституції в м. Харкові щоб поговорити. В подальшому, зайшовши за вищевказаний пам?ятник, останній побачив у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Apple» та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів з рахунку останнього. ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 подивитись характеристики мобільного телефону на що він дав згоду. Під вказаним приводом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, використовуючи мобільний телефон потерпілого, зайшов у мобільний додаток «Privat24» та оформив кредитну угоду з ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» від імені потерпілого та без відома останнього на суму 1400 грн. 00 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_4 в АТ КБ «ПриватБанк», діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна. ОСОБА_5 скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, здійснив через мобільний додаток «Privat24» переказ грошових коштів з рахунку потерпілого на свій банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» на загальну суму 1400 гривен 00 копійок. Після чого, ОСОБА_5 обернув вказані грошові кошти на власну користь та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1400 гривень.

Крім цього, 05.09.2023 близько 19 год. 40 хв., у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме до мобільного додатку «Privat24». Так, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використовуючи мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 який він добровільно йому передав, діючи шляхом вільного доступу, за допомогою технології сканеру 3D форми особи - Face ID, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за допомогою мобільного додатка «Privat24».

Після чого, ОСОБА_5 отримав повний доступ до банківських рахунків ОСОБА_4 та 05.09.2023 о 19 год. 42 хв. через мобільний додаток «Privat24». оформив кредитну угоду з ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» від імені потерпілого та без відома останнього на суму 1400 грн. 00 коп. В подальшому. здійснив переказ грошових коштів в сумі 1400 грн. 00 коп. з банківської картиАТ КБ НОМЕР_2 ), що належить потерпілому ОСОБА_4 на власну банківську картку N? НОМЕР_3 АТ «ТАСКОМБАНК» (рахунок НОМЕР_1 ) обернувши грошові кошти на свою користь, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1400 грн. 00 коп.

Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 звернувся з цивільним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на свою користь майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 1400,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Всі ці обставини, негативно вплинули на його життя, з урахуванням страждань, змушених змін у його житті та порушенням нормального способу життя. Крім того, він був змушений здійснювати дії щодо повернення кредитних грошей у сумі 1400,00 грн.

Під судового розгляду потерпілий просив позов задовольнити у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та за ч. 4 ст. 185 кримінального кодексу України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. Цивільний позов визнав частково, лише у розмірі матеріальної шкоду у сумі 1400,00 грн.

Під час допиту обвинувачений надав наступні пояснення, а саме 05.09.2023 приблизно о 19 годині 25 хвилин, він перебуваючи біля станції метро «Історичний Музей» по вулиці Університетська, 5, у місті Харкові, зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , якому запропонував пройти разом до пам?ятника Незалежності, «Україна, що летить» на площі Конституції в м. Харкові щоб поговорити. В подальшому, побачив у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Apple» у нього виник умесел на заволодіння грошових коштів з рахунку останнього. для цього він за допомогою технології сканеру 3D форми особи - Face ID, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за допомогою мобільного додатка «Privat24» до мобільного телефону потерпілого, та оформив кредитну угоду з ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» від імені потерпілого та без відома останнього на суму 1400 грн. 00 коп. Та здійснив переказ грошових коштів з рахунку потерпілого на свій банківський рахунок.

У скоєних злочинах розкаються, просить строго його не карати.

Допитаний у судовому засідання потерпілий погодився з юридичною оцінкою інкримінованих обвинуваченому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення обвинуваченому обвинувачення за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України. 05.09.2023 приблизно о 19 годині 25 хвилин, перебуваучи біля станції метро «Історичний Музей» по вулиці Університетська, 5, у місті Харкові, до нього підійшов обвинувачений та за допомогою технології сканеру 3D форми особи - Face ID, здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем за допомогою мобільного додатка «Privat24» до його мобільного телефону. Пізніше він зрозумів, що обвинувачений від його ім`я оформив кредитну угоду з ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» без його відома на суму 1400 грн. 00 коп. та перевів грошові кошти на свій банківський рахунок. Після цього, коли він зрозумів, що відбулось він звернувся до правоохоронних органів та здійснив самостійно погашення кредиту у сумі 1400,00 грн. Крім того, всі ці обставини, негативно вплинули на його життя, з урахуванням страждань, змушених змін у його житті та порушенням нормального способу життя. Отже, діями обвинуваченого його була завдана матеріальна шкода у розмірі 1400,00 грн. та моральна шкода у сумі 10000,00 грн. Щодо призначеного покарання погодився з думкою прокурора про призначення покарання в межах санкції статтей та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України. Цивільний позов просив задовольнити.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні нею фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 361 КК України, тобто у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, українець, громадянин України, з середньою освітою, працює слюсарем на СТО, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив нетяжкий та тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судим, його молодий вік, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, потерпілого, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статей, що передбачає відповідальність за скоєне, за ч.1 ст. 361 КК України у вигляді обмеження волі, за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинення менш судового покарання, більш суворим. При цьому виправлення та перевиховання обвинуваченого з урахуванням обставин встановлених про особу обвинуваченого, який раніше не судим, його молодий вік, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, потерпілого, можливо без ізоляції від суспільства, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди у розмірі 1400,00 грн. підлягає задоволенню у зв`язку із доведенням позовних вимог в цій частині та визнання обвинуваченого.

В частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що під моральним збитком закон передбачає втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючі вищезазначене, характер, обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин, а саме вчинення протиправних дій відносно потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд оцінює розмір моральної шкоди у сумі 1000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 1000,00 грн.

В іншій частині позову щодо стягнення моральної шкоди відмовити у зв`язку з ненаданням належних доказів на обґрунтування позовних вимог.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України..

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 361 та ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України у виді 1 (один ) рік обмеження волі,

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.70, 72 КК України призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 ( одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 , 07.05.2005 року до ОСОБА_5 , 21.02.2005 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП ( ІПН) НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( РНОКПП ( ІПН) НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 1400,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речовий доказ: диск з відеозаписом від 05.09.2023 року залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинский районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1