СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3301/24
ун. № 759/9860/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000595 від 20.10.2021, про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 16 лютого 2023 року у справі № 759/2360/23 (провадження № 1-кс/759/784/23) було частково задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000595 від 20.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України про накладання арешту на майно, а саме було накладено арешт на визначений перелік земельних ділянок, в тому числі, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0067 загальною площею 0,1118 га., що перебуває у власності ОСОБА_3 , із забороною їх відчуження.

ОСОБА_3 є добросовісним, повноправним та законним власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0067, загальною площею 0,1118 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка відноситься за основним цільовим призначенням до категорії земель житлової та громадської забудови (вид цільового призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власником якої він є на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки,від 04.11.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за№ 1848. На вказаній земельні ділянці розміщений житловий будинок загальною площею 333.6 кв.м.

Заявник вказує, що відсутня сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що земельна ділянка є речовим доказом кримінального правопорушення або що дана земельна ділянка підлягає конфіскації, спеціальній конфіскації. Накладений арешт, об`єктивно не направлений на досягнення завдання такого правового заходу забезпечення кримінального провадження, що визначений у положеннях частини першій статті 170 КПК України. Заявник не вчиняв ніяких незаконних дій, не намагався відчужити або вчинити інші дії, які б призвели до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, не має ніякого відношення до кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 року, що розслідується органами слідства. У вказаному кримінальному провадженні, заявник не має процесуально-кримінального статусу підозрюваного.

Земельна ділянка, первинно входила до єдиного масиву земель сільськогосподарського призначення які були надані у постійне користування Радгоспу «Хотівський», що був реорганізований у КСП « Хотівський », а пізніше у СТОВ «АК «Хотівський». У 1994 році ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» був розроблений проект формування території і встановлення меж Ходосівської сільської Ради народних депутатів та сільського населеного пункту Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до інформації, яка міститься у вищевказаному проекті земельні ділянка, яка перебуває нині у власності ОСОБА_3 , розташована в межах с. Ходосівка, в межах земельної ділянки, яка обліковувалась як землі сільськогосподарського призначення за Радгоспом «Хотівський», а саме межах так званої ділянки № 5. На підтвердження права користування вказаними земельними ділянками Радгоспом «Хотівський» був отриманий державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , виданий Ходосівською сільською Радою народних депутатів від 01.12.1997, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №82 відповідно до зазначеного державного акту землі, що надавалися на користь Радгоспу «Хотівський» відносилися до земель сільськогосподарського призначення, оскільки надавалися для цілей сільськогосподарського виробництва.

Щодо твердження прокурора у своєму клопотання про те, що земельні ділянки, в тому числі, земельна ділянка Заявника накладається на межі так званого кварталу лісового фонду № 32, який нібито перебуває на балансі ДП «СЛП «КИІВОБЛАГРОЛІС», то прокурором не було долучено до свого клопотання будь-який документів правовстановлюючого характеру про те, що земельна ділянка будь-коли передавалася будь-яким органом державної влади чи органом місцевого самоврядування на баланс чи у постійне користування зазначеному суб`єкту, а саме ДП «СЛП «КИІВОБЛАГРОЛІС».

Прокурор не надав жодних належних та допустимих доказів щодо наявності рішення про передачу земель лісового фонду, лісового кварталу № 35 в межах якого нібито розташована земельна ділянка, в користування ДП «СЛП «КИЇВОБЛАГРОЛІС», а також те, що земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення. Разом з цим права на такі земельні ділянки Радгоспу «Хотівський» обліковувались, а з 1997 року були посвідчені державним актом серії НОМЕР_1 , і вказані земельні ділянки були надані саме для цілей сільськогосподарського виробництва, які в подальшому за правонаступництвом перейшли до КСП Агрокомбінат «Хотівський».

Крім того, при прийнятті ухвали про арешт не було враховану ту обставину, що прокурором не були подані будь-які докази, які б вказували, що заявник має намір, вживав або вживає заходи щодо відчуження або інших заходів, що перешкоджають досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні №0000595 від 20.10.2021 року.

Таким чином, ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву у якій просить розглянути клопотання, яке підтримує у повному обсязі, у його відсутності.

Прокурор подав заяву, у якій просить розглянути клопотання у його відсутності. Також вказав, що проти задовлення клопотання заперечує, оскільки ділянка, на яку накладено арешт, накладається на землі лісового фонду.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 16.02.2023 накладено арешт на земельні ділянки із забороною їх відчуження, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0067, загальною площею 0,1118 га, власником якої є ОСОБА_3 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів, а саме унеможливлення відчуження майна.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, матеріали провадження, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор у судове засідання не прибув, додаткових доказів чи документів на спростування доводів клопотання не надав, також не надав і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слід зазначити, що прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, більш того, жодній особі не повідомлено про підозру, у кримінальному провадженні, відсутній цивільний позов, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Враховуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2023 у справі 759/2360/23 відпала потреба, отже клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.170, 174, 369 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000595 від 20.10.2021, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт із забороною відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року у справі № 759/2360/23 (провадження № 1-кс/759/784/23) у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000595 від 20.10.2021, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0067, загальною площею 0,1118 га., що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1