Номер провадження: 11-сс/813/888/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 18.05.2024, якою в межах к/п №0000574 від 25.04.2024 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Олексіївка Білгород-Дністровського р-ну, Одеської обл., громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який має на утриманні дітей, працюючого пожежним рятувальником ГУ ДСНС в Одеській обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.07.2024 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.07.2024 із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 200 грн. відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, в частині визначеного розміру застави, з таких підстав:

- підозрюваний ОСОБА_9 працює на посаді пожежного рятувальника, раніше не судимий, має статус учасника АТО та учасника бойових дій, має на утриманні малолітню дитину;

- за 2023 ОСОБА_9 задекларував дохід 399 115 грн., за 2022 307 874 грн., що свідчить про те, що визначений розмір застави є неспівмірним доходам підозрюваного, окрім того підозрюваний не має у власності нерухомого майна, має лише 2 автомобілі вартістю 130 000 грн.;

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді від 18.05.2024 та визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 254 200 грн.

Окрім того, на вказану ухвалу слідчого судді подала апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 , в якій вказує на те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного ОСОБА_9 , таким, що суперечить практиці ЄСПЛ та фактично перетворю запобіжний захід у виді тримання під вартою на безальтернативний. Окрім того, захисник зазначає, що мотивувальна частина ухвали не містить належного обґрунтування виключності випадку для визначення застави у розмірі, що перевищує встановлений КПК.

За таких обставин, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 18.05.2024 та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та визначити розмір застави в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_9 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів є обґрунтованою.

З огляду на те, що встановлені слідчим суддею ризики не є об`єктом оскарження, апеляційний суд констатує, що у вказаному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Що стосується доводів захисників відносно непомірності застави, апеляційний суд зауважує наступне.

Так, оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_9 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 454 200 грн.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 зазначеної ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

В даному випадку слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави, яка перевищує передбачену п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межу, врахував специфіку та суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, його корисливий мотив, відомості про особу підозрюваного та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд враховує доводи захисника відносно того, що на посаді пожежного рятувальника, раніше не судимий, має статус учасника АТО та учасника бойових дій, має на утриманні малолітню дитину, однак зауважує, що зазначені обставини не спростовують наявні у провадженні ризи та не стали для підозрюваного стримуючим фактом для імовірного вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у найбільш несприятливий для держави час за необхідності надавати відсіч забойній агресії рф зокрема особами призовного віку.

Колегія суддів приймає до уваги посилання захисника відносно доходів підозрюваного, водночас враховує фактичні обставини справи, зокрема те, що підозрювані після того як були викриті працівниками правоохоронного органу намагалися втекти з місця вчинення злочину та приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування суспільний інтерес, навість з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Окрім того, позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про виключність випадку та необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_9 в якості альтернативного запобіжного заходу застави, розмір якої перевищує встановлений законом для зазначеної категорії злочинів, а саме у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання апеляційного суду буде помірний та справедливим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_9 на даному етапі досудового розслідування необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який, перевищує розмір, визначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 370, 403, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.05.2024, якою в межах к/п № 0000574 від 25.04.2024 відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4