Справа № 459/1312/15-к
Провадження № 1-в/459/39/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за поданням начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа за даним поданням. В його обґрунтування представник органу пробації вказала, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366, 70 КК України та призначено йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнено його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок. Ухвалою Червоноградськогоміського суду Львівської області від 03.12.2015 скасовано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного згідно вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015 та направлено його для відбування покарання за даним вироком. З 15.10.2015 по даний час ОСОБА_4 знаходиться у державному розшуку. Зазначає, що на даний час закінчився строк давності виконання рішення суду, тому просить суд вирішити питання про звільнення засудженого від відбування покарання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання.

Засуджений у судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся про розгляд справи за зазначеною адресою місця проживання.

Представник уповноваженого органу з питань пробації подала заява про розгляд справи у її відсутності, при цьому подання підтримала.

Дослідивши матеріали подання, особову справу засудженого, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015, ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.191 КК України - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій терміном на 1 рік

- за ч.1 ст.366 КК України 1 (один) рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій терміном на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 1 рік, а також покладено на засудженого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Ухвалою Червоноградськогоміського суду Львівської області від 03.12.2015 скасовано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного згідно вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015 та направлено його для відбування покарання за даним вироком.

Як вбачається із змісту клопотання та матеріалів особової справи № 05/2015 засуджений ОСОБА_4 з 15.10.2015 оголошений у державний розшук.

На даний час фактів вчинення нового кримінального правопорушення ОСОБА_4 не встановлено, що виключає переривання перебігу обчислення строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Норми ст. 80 КК України передбачають те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, обгрунтовуючи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 390 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.537 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

подання начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 22.06.2015- у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1