Єдиний унікальний номер 205/7030/23
У Х В А Л А

29 лютого 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого судового засідання, в залі суду кримінальне провадження № 0000009 від 11 квітня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не жонатого, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

за участі сторін :

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000009 за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Згідно обвинувального акту, у невстановлений час та місці у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документа, а саме - довіреності, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_6 , на ім`я ОСОБА_7 , якою останній уповноважується оформити право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , що залишилася після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що вказана квартира останній не належала.

Після чого, 28 лютого 2014 року реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підробку офіційного документа, ОСОБА_3 прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_6 за адресою: міста Дніпропетровськ, бул. Слави, 8/прим.224, та попрохав його засвідчити довіреність на ім`я ОСОБА_7 , якою уповноважив останнього на оформлення своїх спадкових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , що нібито залишилася після смерті матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, у вказаній довіреності ОСОБА_3 вказано завідомо неправдиві відомості про право власності на вказану квартиру його померлої матері - ОСОБА_8 .

Після посвідчення вказаної довіреності приватним нотаріусом ОСОБА_6 , реєстровий запис № 121, ОСОБА_3 у невстановлений час та місці передав її невстановленій в ході досудового розслідування особі з метою подальшого використання.

Дії ОСОБА_3 що виразилися у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується нотаріусом, особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою кваліфіковано за ч.1 ст. 358 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності. Клопотання обґрунтовано тим, що злочин передбачений ч.1 ст. 358 КК України, відноситься до кримінальних проступків та з дня вчинення ним кримінального правопорушення пройшло більш ніж 2 роки.

Заявив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, і наполягає на задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання свого підзахисного та наполягає на його задоволенні.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до нього матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Однією з умов його застосування є згода підозрюваного, обвинуваченого. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника. Необхідність доведення винуватості обвинуваченого для прийняття рішення про закриття провадження за строком давності у даному випадку не вимагається (Постанова ВС справа № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19 від 19 листопада 2019 року).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому права на доведення його невинуватості, наполягав на закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. При цьому він пояснив, що він визнає себе винним, розуміє що закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою обставиною, але наполягає на закритті кримінального провадження.

Щодо застосування норми закону про кримінально відповідальність стосовно обвинуваченого суд виходить з такого.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, (яка діяла станом на момент вчинення кримінального правопорушення а саме станом на 28.02.2014 року) є злочином невеликої тяжкості та за яке передбачене покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

На теперішній час кримінальне правопорушення передбачене ст. 358 ч.1 КК України відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України ( яка діяла станом на 28 лютого 2014 року ) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Така ж норма міститься і в ч.1 ст. 49 КК України, (яка діє з 01.07.2020 року) а саме : особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Частиною 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Частиною 3 ст. 5 КК встановлено: закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Оскільки нормою ст.. 49 КК України що діє на час розгляду клопотання ( 29 лютого 2024 року) поліпшується становище обвинуваченого в частині визначення перебігу строку давності для проступку - п`ять років, чого не було визначено в редакції статті , що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення (28 лютого 2014 року), суд вважає за можливе застосовувати саме останню редакцію статті.

Як встановлено за матеріалами кримінального провадження № 0000009, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, було вручено ОСОБА_3 24 липня 2014 року.

24 липня 2014 року, постановою прокурора прокуратури Ленінського району міста Дніпропетровська, ОСОБА_3 було оголошено в розшук. Досудове розслідування - зупинено.

6 липня 2023 року, постановою слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області від 6 липня 2023 року, досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000009 від 11 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України - відновлено.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській обрості від 6 липня 2023 року кримінальне провадження № 0000009 від 11 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України перекваліфіковано на ч.1 ст. 358 КК України.

В той же день постановою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра з кримінального провадження № 0000009 від 11 квітня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України, виділені в окреме провадження, матеріали в копіях, відносно невстановленої особи за ознаками ст. 190 ч.2 КК України.

6 липня 2023 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.

Таким чином було встановлено, що в період з 24 липня 2014 року по 6 липня 2023 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Також ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 листопада 2023 року , ОСОБА_3 було оголошено у розшук, провадження по справі зупинено..

10 січня 2024 року ОСОБА_3 добровільно з`явився до суду.

У разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

З огляду на викладене особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного суду від 2 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22).

За таких обставин, оскільки кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_3 передбачене ст. 358 ч.1 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, було вчинене останнім 28 лютого 2014 року, загальний строк притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України становить 5 (п`ять років) з моменту вчинення кримінального правопорушення, який на день розгляду клопотання - сплинув, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за нереабілітуючої підстави - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

При цьому суд роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 358 КК України, закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

.