Справа № 522/1408/24
Провадження № 1-кс/522/614/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (Gu?tiuc) ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, молдованина, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 січня 2024 року, в проміжок часу з 19.00 год. по 20:42 год., ОСОБА_10 , завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022, перебував в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час також перебувала потерпіла ОСОБА_11 . Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, у ОСОБА_12 виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів шляхом вчинення крадіжки, а переконавшись в тому, що ОСОБА_11 спить, вирішив заволодіти майном, яке належить їй. Реалізуючи свій злочинний намір, умисно та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що його дії залишаються непомітними для потерпілої, а поруч відсутні інші сторонні особи, які б могли завадити його діям, ОСОБА_12 підійшов до потерпілої та, оглянувши її, визначив предметами свого злочинного посягання безпосередньо мобільний телефон марки Techno Spark 6, вартість якого складає 2900 гривень, золоті сережки, вартістю 13000 гривень, золотий ланцюжок, вартістю 32800 гривень, золотий хрестик вартістю 6400 гривень, золотий браслет, вартістю 26600 гривень, грошові коштами в сумі 2500 гривень, та банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 . Заволодівши вищевказаними речами та грошовими коштами, які належать ОСОБА_11 , Гуштюк (Gu?tiuc) ОСОБА_13 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Цього ж дня, продовжуючи свої злочинні дії, приблизно о 21 год. 29 хв., ОСОБА_12 , перебуваючи у приміщенні магазину «Півасов», за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 139, здійснив розрахунок за придбану ним продукції, за допомогою раніше викраденої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_11 , на суму 236 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_12 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 78036 гривень.

Крім того, 05 січня 2024 року, в проміжок часу з 19.00 год. по 20:42 год., перебуваючи в приміщенні житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 у Гуштюка (Gu?tiuc) ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим офіційним документом, з метою особистого незаконного збагачення. Так, ОСОБА_12 визначив предметом злочинного посягання банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, ОСОБА_12 незаконно заволодів банківською картою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_11 .

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки), тобто банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 відповідають ознакам важливого особистого документу та є предметом злочину.

В подальшому, ОСОБА_12 тримаючи при собі вищезазначені банківські картки, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з метою подальшого їх використання.

22 січня 2024 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

23 січня 2024 року досудове розслідування зупинено та оголошено підозрюваного ОСОБА_12 у розшук.

01 березня 2024 року досудове розслідування відновлено, у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 8 років, будучи раніше судимим, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний усвідомлюючи покарання за вчинення злочину такого характеру, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду, у підозрюваного не має постійної роботи, відсутні соціальні зв`язки, а тому, розуміючи, що йому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисників, а також заслухавши прокурорів, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочинів у скоєнні яких лише підозрюється ОСОБА_12 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_12 обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк досудового розслідування, а саме до 29 квітня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_12 обов`язки, а саме:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатись за межі квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

?здати на зберігання слідчому/прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

01.03.2024