Справа № 991/1586/24
Провадження № 1-кс/991/1599/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

12 березня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження за № 0000674 від 20 квітня 2023 року.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник - адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах власника майна - ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні за № 0000674 від 20 квітня 2023 року.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

28 лютого 2024 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність прокурорів, у якій зазначає наступне.

16 червня 2023 року старший лейтенант поліції ОСОБА_4 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді провів обшук приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого тимчасово вилучив у ОСОБА_3 речі й документи, серед яких зокрема грошові кошти купюрами 100 доларів США у кількості 87 купюр загальною сумою 8700 доларів США. У подальшому слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва легалізував обшук у помешканні ОСОБА_3 і в ухвалі надав дозвіл на вилучення вищезазначених речей. Заходів щодо арешту тимчасово вилученого майна стороною обвинувачення не вживалося.

05 лютого 2024 року у цьому кримінальному провадженні прокурором Офісу Генерального прокурора була визначена підслідність за Національним антикорупційним бюро України. Постановою Генерального прокурора від 07 лютого 2024 року у кримінальному провадженні змінено групу прокурорів та включено до її складу як прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, так і прокурорів Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ухвалою від 14 лютого 2024 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду частково задовольнив скаргу адвоката ОСОБА_2 та _ . постановив повернути ОСОБА_3 грошові кошти купюрами 100 доларів США у кількості 87 купюр загальною сумою 8700 доларів США, проте станом на дату подачі цієї скарги кошти досі перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення. Жодних заходів задля їх повернення зазначеними в ухвалі прокурорами не вживалося, хоча сторона захисту неодноразово зверталася з проханням виконати вказівки слідчого судді.

У зв`язку з чим, адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати старшого групи прокурорів ОСОБА_5 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000674 від 20 квітня 2023 року, та/або прокурора ОСОБА_6 , інших прокурорів з цієї групи, уповноважених постановою Генерального прокурора від 07 лютого 2024 року, повернути ОСОБА_3 грошові кошти купюрами 100 доларів США у кількості 87 купюр загальною сумою 8700 доларів США згідно з переліком, наведеним в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року у справі № 757/26963/23-к про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000674 від 20 квітня 2023 року особі, у якої його було вилучено, ОСОБА_3 .

На підтвердження зазначених у скарзі обставин скаржник долучив до неї копії таких матеріалів: ухвалу Печерського районного суду міста Києві від 29 червня 2023 року; постанову про визначення підслідності від 05 лютого 2024 року; постанову про визначення групи прокурорів від 07 лютого 2024 року; ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2024 року тощо.

Слідчий суддя дослідив скаргу адвоката ОСОБА_2 та додані до неї матеріали.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України: «Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України: «Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 234 КПК України: «Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду».

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України: «При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном».

Зі змісту наведених норм кримінального процесуального права видно, що:

- під час розгляду клопотання про обшук, слідчий суддя має встановити, в тому числі, наявність підстав вважати, що відшукувані стороною обвинувачення речі і документи мають значення для досудового розслідування, а відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду;

- у випадку задоволення відповідного клопотання, слідчий суддя в ухвалі про дозвіл на обшук має зазначити перелік речей, документів або осіб, для виявлення яких він проводиться;

- при обшуку слідчий (детектив) та/або прокурор мають право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, та дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, разом з тим, у випадку вилучення іншого майна (яке не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання) таке майно вважається тимчасово вилученим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України: «Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії».

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України: «Скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення».

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів видно, що 16 червня 2023 року старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було проведено обшук на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді провів обшук приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя звертає увагу на те, що з огляду на вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, бездіяльність слідчого та/або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, виникає через 48 годин після вилучення майна, у випадку його неповернення особі, в якої його було вилучено.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що клопотання про арешт майна органом досудового розслідування подано не було, а тому слідчий суддя вважає, що бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування почалася 19 червня 2023 року та могла бути оскаржена протягом десяти днів, тобто не пізніше 28 червня 2023 року.

Враховуючи те, що адвокат звернувся з вказаною скаргою до Вищого антикорупційного суду 28 лютого 2024 року, тобто з пропущенням передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України строку, а також не порушує питання про його поновлення, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини є підставою для повернення скарги адвокату ОСОБА_2 .

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 33-1, 214, 303-304, 306, 376 КПК України, дійшов висновку про повернення скарги адвокату ОСОБА_2.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

Скаргу на бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні за № 0000674 від 20 квітня 2023 року - повернути адвокату ОСОБА_2 .

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1