Справа № 455/1075/24
Провадження № 1-кп/455/171/2024
ВИРОК

Іменем України

19 червня 2024 року м. Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Старосамбірського районного суду Львівської області кримінальне провадження №0000178 від 01.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка: с. Тисовиця Старосамбірського району Львівської області, зареєстрована та жителька: АДРЕСА_1 , громадянинка України, українка, з професійно-технічною освітою, не одружена, раніше не судима (далі за текстом - Обвинувачена),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

1. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, ОБСТАВИНИ ВЧИНЕННЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року, було видано обмежувальний припис терміном на три місяці щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження її прав та покладено на неї обов`язки, а саме: заборонено перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено наближатись на відстань менше 200 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 ; заборонено вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_4 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку.

ОСОБА_5 , будучи ознайомленою із вимогами обмежувального припису, 26.03.2024 року, близько 10.45 годин, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вищевказаного рішення суду їй заборонено перебувати та наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла всередину вищевказаного будинковолодіння, де залишилася проживати, тим самим умисно не виконала обмежувальний припис, передбачений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи раніше ознайомленою із вимогами обмежувального припису, 01.04.2024 року, близько 12:23 годин, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вищевказаного рішення суду їй заборонено перебувати та наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 зайшла всередину вищевказаного будинковолодіння, де залишилася проживати, тим самим умисно не виконала обмежувальний припис, передбачений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи раніше ознайомленою із вимогами обмежувального припису, 02.04.2024 року, близько 12:42 години, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вищевказаного рішення суду їй заборонено перебувати та наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла всередину вищевказаного будинковолодіння, де залишилася проживати, тим самим умисно не виконала обмежувальний припис, передбачений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року.

В подальшому, ОСОБА_5 будучи раніше ознайомленою із вимогами обмежувального припису, 03.04.2024 року, близько 13:38 годин, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вищевказаного рішення суду їй заборонено перебувати та наближатися на відстань менше 200 метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зайшла всередину вищевказаного будинковолодіння, де залишилася проживати, тим самим умисно не виконала обмежувальний припис, передбачений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 12 березня 2024 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене статтею 390-1 КК України.

2. ПОЗИЦІЯ СТОРОНИ ЗАХИСТУ

Обвинувачена в судовому засіданні пояснила, що розуміє зміст та характер пред`явленого їй обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, погодилася давати показання.

3. ОБСЯГ ДОСЛІДЖУВАНИХ СУДОМ ДОКАЗІВ

На підставі частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. ДОПИТ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, під час допиту підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення та пояснила суду, що їй дійсно було відомо про те, що судом 12.03.2024 терміном на 3 місяці встановлено їй обмеження та покладено на неї обов`язки щодо перебування у місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , заборони наближення на відстань 200 метрів до місця проживання потерпілої, заборони спілкування з потерпілою. В той же час, Обвинувачена 26.03.2024, 01.04.2024, 02.03.2024 та 03.04.2024 умисно не виконала вищезазначені обов`язки та приходила до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала там деякий час, у зв`язку з чим за вказаною адресою прибували працівники поліції, які здійснювали відеофіксацію обставин перебування Обвинуваченої за місцем проживання потерпілої.

Обвинувачена у вчиненому щиро покаялась, пояснила, що порушувала обмежувальний припис та покладені на неї обов`язки, оскільки сама зареєстрована та постійно проживає за місцем проживання потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 , та хотіла перебувати в себе вдома.

5. ВІДОМОСТІ ПРО ОСОБУ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Обвинувачена на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем постійного проживання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

6. ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується Обвинувачена, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 Кримінального кодексу України, Обвинувачена винна у його вчиненні та підлягає за це покаранню.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винна перебуває у сімейних відносинах матері, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

7. ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

7.1. Загальні засади призначення показання та звільнення від відбування покарання

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частини 1 та 2 статті 50 КК України).

Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1 статті 65 КК України).

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (2 статті 65 КК України).

За змістом правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у справі № 187/1354/15 від 22.05.2018, кримінальним законом не передбачено можливості призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим, у такому випадку дії особи слід кваліфікувати за всіма епізодами кримінальних правопорушень, а не за кожен із них окремо.

7.2. Призначення покарання за статтею 390-1 КК України

З урахуванням положень статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, передбачене статтею 390-1 Кримінального кодексу України класифікується як кримінальний проступок.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вищевикладені відомості про особу Обвинуваченої та обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що їх обтяжують, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України, Обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті 390-1 Кримінального кодексу України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

8. ВИРІШЕННЯ ІНШИХ ПИТАНЬ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався, враховуючи положення статті 177 КПК України щодо мети і підстав для застосування запобіжних заходів, суд не вбачає підстав для його застосування.

Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

9. СУДОВЕ РІШЕННЯ

Керуючись статтями 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

2. На підставі частини 2 статті 59-1 КК України покласти на засуджену до пробаційного нагляду ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Речові докази: CD-R диск «Verbatim» з відеозаписами події, яка мала місце 01.042024; CD-R диск «Verbatim» з відеозаписами події, яка мали місце 03.04.2024; DVD-R диск об`ємом 4,38 Gb білого кольору із відеозаписами події, яка мали місце 26.03.2024, DVD-R диск об`ємом 4,38 Gb білого кольору із відеозаписами події, яка мали місце 02.04.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1