Справа № 296/3798/24
УХВАЛА

Іменем України

03 травня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого зазначено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.03.2024 у справі № 296/2706/24 накладено арешт на майно, зокрема, на мобільний телефон Xiaomi Redmi 11, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 з сім-картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Заявниця зазначила, що не є учасником кримінального провадження №0000403 від 03.08.2023 та до неї від органу досудового розслідування не пред`явлено жодних претензій, тому вважає, що відсутні підстави для арешту її майна.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в ньому.

Слідча подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.03.2024 у справі № 296/2706/24 накладено арешт на майно, вилучене 26 березня 2024 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 11, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 з сім-картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- студентський квиток на ім`я ОСОБА_4 з нашаруванням білого кольору;

- мобільний телефон One Plus, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

- стрейч карту «Київстар № НОМЕР_7 » з нашаруванням білого кольору;

- дошку для шахмат з нашаруванням білого кольору;

- фрагмент ручки з нашаруванням білого кольору.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень сторін, у вказаному кримінальному провадженні відсутні докази, що пред`явлено цивільний позов чи повідомлено про підозру власнику майна.

Так, слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_3 має будь яке відношення до кримінального провадження №0000403 від 03.08.2023. Крім цього, слідчим не надано доказів, що вилучене майно з якого ОСОБА_3 просить зняти арешт є речовим доказом у кримінальному провадженні чи зберегло на собі сліди вчинення злочину.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_3 на вилучене майно, слідчий суддя вважає, що арешт на мобільний телефон слід скасувати.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт мобільного телефону Xiaomi Redmi 11, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 з сім-картами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_5 від 29.03.2024 у справі № 296/2706/24 у кримінальному провадженні №0000403 від 03.08.2023.

Копію цієї ухвали про скасування арешту майна після оголошення ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна присутнім у судовому засіданні під час оголошення цієї ухвали, а у разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення цієї ухвали надіслати її копію таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні №0000403 від 03.08.2023після отримання копії ухвали про скасування арешту повинні негайно вжити заходів щодо виконання цієї ухвали та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1