Справа 369/9999/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3047/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року,обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 квітня 2024 року, із визначенням застави у розмірі 45 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 120 780 гривень.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не припинили свого існування, а саме, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано, обставини вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи, а в попередньому судовому засіданні зазначив, що працював неофіційно вантажником, не має утриманців, до затримання проживав в орендованому житлі в Київській області, існує необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, допит яких ще не проведено з огляду на стадію розгляду справи. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування скарги вказує на те, що судом в мотивувальній частині ухвали лише формально зазначено про існування ризиків, які фактично не існують. Захисник звертає увагу, що його підзахисний перебуває під вартою більш ніж 1 рік 4 місяці. Апелянт також зазначає, що висновки прокурора та суду про можливість переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду є безпідставними. Судом враховано суворість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та не враховано відсутність судимостей у ОСОБА_8 , наявність житла для проживання у помешканні рідної тітки за адресою: АДРЕСА_1 , сталість соціальних зв`язків, відсутність можливості виїхати за межі України, наявність роботи до моменту затримання. Захисник вважає, що обвинувачений не може вплинути на одного свідка, який не допитувався, оскільки навіть суд та правоохоронні органи за дорученням суду не можуть встановити його місцезнаходження. На переконання захисника, визначена судом застава у якості альтернативного запобіжного заходу є непомірною для ОСОБА_8 , що суперечить вимогам ч.4 ст.182 КПК України. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. У випадку відмови суду в обранні ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, захисник просить розглянути питання про зменшення розміру застави, а саме до мінімального розміру 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який підтвердив доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вислухавши доповідь судді апеляційного суду та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 було вирішене на стадії судового провадження. Тобто, це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченого від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченого із урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченого соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченого від суду. Із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачений тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченого від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій, ступінь ризику ухилення обвинуваченого від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 12 квітня 2024 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 лютого 2024 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 12 квітня 2024 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4