Справа № 755/9531/22
№ 1-кп/755/947/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002875 від 19.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,українця, громадянина України, працюючого у ТОВ «Укрпрофіт», не одруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 19.09.2022 року, ОСОБА_5 через мережу Інтернет домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання психотропної речовини - РVP за грошові кошти у сумі 5000 гривень, які він перерахував через електронний гаманець на невставлений досудовим розслідуванням рахунок, після чого, йому повідомили про місцезнаходження психотропної речовини, обіг якої обмежено - PVP. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, ОСОБА_5 попрямував за станцію метро «Нивки», що в м. Києві, та на відстані 200 метрів у зоні зелених насаджень забрав заздалегідь підготовлений та залишений невстановленою особою поліетиленовий пакет сірого кольору, який обмотаний скотчем, в якому знаходився прозорий поліетиленовий пакет із зіп-замком, в якому знаходився інший поліетиленовий пакет, всередині якого - кристалоподібна речовина світлого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину -PVP, масою 32,434 г., та почав зберігати при собі для власного вживання без мети збуту. Того ж дня, а саме 19.09.2022 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 , який повідомив, що зберігає при собі поліетиленовий пакет із білою порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі психотропну речовину - PVP в особливо великих розмірах.

У подальшому, у період часу з 19 години 17 хвилин до 19 години 26 хвилин, під час особистого обшуку ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено у правій кишені кофти, в яку останній був одягнений, прозорий поліетиленовий пакет із зіп-замком, в якому знаходився інший поліетиленовий пакет, всередині якого - кристалоподібна сечовина світлого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - PVP, масою 32,434 г., яку останній незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/39793-НЗПРАП від 20.09.2022 року: 1. Надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. 2. Надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в наданій речовині становить 32,434 г.

PVP, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» - є психотропною речовиною.

Згідно з наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, в особливо великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 15,0 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 3 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що раніше він не вживав наркотичні засоби, однак, на момент події, приблизно у вересні 2022 року, мав сильну депресію через повномасштабне вторгнення РФ в Україну, тому через мережу Інтернет вирішив замовити для власного вживання психотропну речовину PVP. Далі, він забрав за домовленим із невстановленою особою місцем придбану ним психотропну речовину та почав її зберігати для власного вживання без мети збуту. У подальшому, 19.09.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , його зупинили працівники та запитали, чи має він при собі заборонені речі та предмети, на що він добровільно видав останнім придбану ним психотропну речовину. Зазначив, що після події не вживає, а ні наркотичні, а ні психотропні речовини, оскільки зробив для себе правильні висновки. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся, жалкує про вчинене та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.09.2022 року; протоколу особистого обшуку особи, затриманої в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України від 19.09.2022 року; висновку експерта № СЕ-19/111-22/39793-НЗПРАП від 20.09.2022 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 20.09.2022 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, в особливо великих розмірах, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше не судимий, офіційно працює та за місцем роботи і проживання характеризується виключно позитивно.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, його ставлення до скоєного (вину визнав, щиро каявся, жалкує про вчинене, офіційно працює та за місцем роботи і проживання характеризується виключно позитивно), наявності пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих обставин, раніше не судимий, зокрема, прокурор прохала призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вартість експертизи № СЕ-19/111-22/39793-НЗПРАП від 20.09.2022 року в розмірі 943 гривні 90 копійок обвинуваченим ОСОБА_5 сплачено.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: спец. пакет 5686711, всередині якого знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, що має у своєму складі психотропну речовину - PVP, масою 32,434 г, що переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , захиснику та прокурору.

Головуючий суддя: