Справа № 393/376/19
Провадження № 1-кп/390/122/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадженні № 0000289 відносно: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Від власника майна ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання про скасування арешту майна автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання зазначає, що уході здійснення слідчих дій у ОСОБА_4 працівниками СУ ГУНП в Кіровоградській області було вилучено вказаний транспортний засіб, яким він користувався та який належить на підставі права власності його дружині ОСОБА_8 .

Надалі постановою про визнання речового доказу у кримінальному провадженні від 29.09.2018 старшим слідчим ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_9 зазначений транспортний засіб, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000289.

03.10.2018 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10 накладено арешт на вказаний автомобіль.

30.10.2018 арештований транспортний засіб було передано на відповідальне зберігання його законному власнику - ОСОБА_8 під розписку.

Станом на момент звернення із цим клопотанням, усі необхідні слідчі та процесуальні дії із зазначеним транспортним засобом проведені, автомобіль не має жодного доказового інтересу для сторін обвинувачення та захисту, тому, на думку заявника, є достатні підстави для скасування арешту із вказаного майна.

Крім того, від власника майна ОСОБА_11 до суду надійшло клопотання про скасування арешту майна автомобіль «Volkwagen», модель «Polo», державний номерний знак « НОМЕР_2 », з обґрунтуванням аналогічного змісту.

Обвинувачені та захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 підтримав заявлені клопотання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення вказаних клопотань.

Дослідивши обґрунтування зазначених клопотань та матеріали справи, в межах заявлених клопотань, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотань, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Дія заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

При вирішенні питання про скасування арешту, судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2018 та 03.10.2018 було накладено арешт на «Volkwagen», модель «Polo», державний номерний знак « НОМЕР_2 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_11 та автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 . Надалі вказані автомобілі були передані під розписку.

Відповідно до ухвали слідчого судді застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, застосовано з метою збереження доказів.

Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Судом враховується, що власник майна не є стороною у кримінальному провадженні, відповідно до обвинувального акту не причетний до злочину, у якому обвинувачуються обвинувачені та як власник майна має обмеження у зв`язку з арештом його майна.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.

Враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні досудове розслідування завершене, транспортні засоби фактично повернуто їх власникам, і потреби в їх подальшому дослідженні немає, а також те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не є сторонами кримінального провадження та відповідно вказані транспортні засоби не підлягають спеціальній конфіскації, тому суд вважає що клопотання про скасування арешту майна підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 170, 174, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_8 та ОСОБА_11 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт з транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Volkwagen», модель «Polo», державний номерний знак « НОМЕР_2 », № шасі: НОМЕР_5 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_12 від 02.10.2018 (справа № 405/6675/18, провадження 1-кс/405/3467/18), власником якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати арешт з транспортного засобу, а саме автомобіля марки автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі: НОМЕР_6 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_10 від 03.10.2018 (справа № 405/6676/18, провадження 1-кс/405/3468/18), власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1