Справа 675/1543/20
№ 1-кп/688/11/24
Ухвала

Іменем України

02 липня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000016 обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Раків Долинського району Івано-Франківської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, тимчасово проживає в Швеції за адресою: Salen, Palhagsvagen 4G, має статус біженки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, стаття закону про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Згідно обвинувального акту 30 липня 2015 року ОСОБА_5 , відповідно до протоколу № 1/15 загальних зборів учасників ТОВ «В.Ф.Ф.», призначено на посаду директора ТОВ «В.Ф.Ф.», юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 9.1. та п. 9.2. статуту ТОВ «В.Ф.Ф.», виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор. Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів.

Окрім того, відповідно до п.п. 9.3.4., 9.3.4.2., 9.3.4.3. та 9.3.15. статуту директор Товариства вчиняє правочини від імені Товариства, підписує договори закупівлі, підписує фінансові документи Товариства, а також виконує інші функції та вчиняє інші дії від імені Товариства, що необхідні для досягнення мети Товариства і забезпечення його нормальної діяльності, у відповідності до законодавства України та положень цього Статуту.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки директора ТОВ «В.Ф.Ф.», являвся службовою особою, оскільки була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, вчинила службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам за наступних обставин.

Так, 21 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.», в особі директора ОСОБА_5 (далі - Підрядник), та Ізяславським районним будинком культури, в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_6 (далі - Замовник), укладено договір підряду № 71 про проведення капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (відновлення аварійного карниза, заміна вікон, влаштування відмостки, зовнішнє оздоблення фасаду) по АДРЕСА_3 .

Згідно з п. 1.1. вказаного договору, Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання по проведенню капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (відновлення аварійного карниза, заміна вікон, влаштування відмостки, зовнішнє оздоблення фасаду), що знаходиться в АДРЕСА_3 . Відповідно до п. 2.1. договору сума договору включає в себе вартість всіх робіт, матеріалів та обладнання, наданих Підрядником, та встановлюється згідно кошторису, що є невід`ємною частиною договору, і дорівнює 1 391 571 гривня.

Також, 26 грудня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.», в особі директора ОСОБА_5 (далі - Підрядник), та Ізяславським районним будинком культури, в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_7 (далі - Замовник), укладено договір підряду № 97 на виконання капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (внутрішні роботи) по АДРЕСА_3 .

Згідно з п. 1.1. вказаного договору Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання по проведенню капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (внутрішні роботи) по АДРЕСА_3 . Відповідно до п. 2.1. сума договору включає в себе вартість всіх робіт, матеріалів та обладнання, наданих Підрядником, та встановлюється згідно кошторису, що є невід`ємною частиною договору, і дорівнює 623 338 гривень.

Окрім того, 29 грудня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «В.Ф.Ф.», в особі директора ОСОБА_5 (далі - Підрядник), та Ізяславським районним будинком культури в особі виконувача обов`язків директора ОСОБА_7 (далі - Замовник), укладено Договір підряду № 99 на виконання капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (внутрішні роботи) по АДРЕСА_3 .

Згідно з п. 1.1. вказаного договору Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання по проведенню капітального ремонту Ізяславського районного будинку культури (внутрішні роботи) по АДРЕСА_3 . Відповідно до п. 2.1. договору сума договору включає в себе вартість всіх робіт та матеріалів та обладнання, наданих Підрядником, та встановлюється згідно кошторису, що є невід`ємною частиною договору, та дорівнює 76 662 гривні.

Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка уповноважена на визначення умов та укладення різних цивільно-правових договорів, які необхідні для забезпечення нормального функціонування Товариства, та здійснення контролю за їх виконанням, в порушення вимог Статуту, неналежно виконала свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них та не перевірила відповідність виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам та іншим нормативно правовим документам, а також відповідність обсягів на якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації (дефектному акту), внаслідок чого інтересам держави спричинено тяжкі наслідки.

Неналежне виконання ОСОБА_5 своїх обов`язків призвело до того, що вона не виявила, що ТОВ «В.Ф.Ф.» не виконало або виконало не в повному обсязі наступні роботи за договорами № 71, № 97 та № 99:

- «пристрій самозачинення»: заплановано влаштування 11 шт., а фактично влаштовано 4 шт., що призвело до завищення прямих витрат на суму 4032 грн;

-«пристрій аварійного виходу «Антипаніка»»: заплановано влаштування 11 шт., а фактично влаштовано 4 шт., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 23027,96 грн;

-«монтаж віконних гратів»: заплановано монтаж 2,0826 т, а фактично змонтовано 0,823 т., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 5003 грн;

-«грати металеві»: заплановано встановлення 104,13 м2, а фактично встановлено 39,9 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 118140 грн;

-«навішування водостічних труб, колін, відливів і лійок з готових елементів»: заплановано монтаж 375 м, а фактично змонтовано 198 м, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 2396 грн;

-«жолоби»: заплановано монтаж 75 шт., а фактично змонтовано 34 шт., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 9923 грн;

-«труба водостічна»: заплановано встановлення 50 шт., а фактично встановлено 32 шт., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 5322 грн;

-«воронка жолобна зливна»: заплановано встановлення 12 шт., а фактично встановлено 8 шт., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 594 гри;

-«коліно труби»: заплановано встановлення 84 шт., а фактично встановлено 22 шт., що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 6497 грн;

-«пробивання прорізів у цегляних стінах вручну»: заплановано виконання 1,83 мЗ, а фактично виконано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 568 грн;

-«пробивання ніш глибиною в 0,5 цеглини у цегляних стінах вручну»: заплановано виконання 0,4 м2, а фактично виконано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 35 грн;

-безпіщане накриття поверхонь стель розчином з клейового гіпсу (типу «сатеигіпс») товщиною до 1,5 мм»: заплановано накриття 426,77 м2, а фактично накрито 373 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 948 грн;

-«безпіщане накриття поверхонь стель розчином з клейового гіпсу (типу «сатенгіпс»: заплановано накриття 426,77 м2, а фактично влаштовано 373 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 179 грн;

«поліпшене фарбування полівініпацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, підготовлених для фарбування»: заплановано фарбування 426,77 м2, а фактично пофарбовано 373 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 563 грн;

-«поліпшене штукатурення поверхонь стін всередині будівлі цементно-вапняним або цементним розчином по каменю або бетону»: заплановано штукатурення 255 м2, а фактично поштукатурено 160 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 5245 грн;

-«шпаклювання стін шпаклівкою «Бетоніт»»: заплановано шпаклювання 255 м2, а фактично пошпакльовано 160 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 1297 грн;

-«додавання на 1 мм зміни товщини шпаклювання стін»: заплановано додавання 255 м2, а фактично додано на 160 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 894 грн;

-«опорядження внутрішніх поверхонь по каменю і бетону декоративною сумішшю з наповнювачем, величина зерен до 2 мм»: заплановано опорядження на 255 м2, а фактично проведено на 160 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 3899 грн;

-«поліпшене штукатурення поверхонь стін в середині будівлі цементно-вапняним або цементним розчином по каменю та бетону»: заплановано штукатурення на 67,2 м2, фактично поштукатурено 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 3690 грн;

-«шпаклювання стін шпаклівкою «Бетоніт»: заплановано шпаклювання 67,2 м2, фактично пошпакльовано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 912 грн;

-«додавання на 1 мм зміни товщини шпаклювання стін»: заплановано проведення робіт на площі 67,2 м2, а фактично проведено 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 629 грн;

-«ґрунтовка глибо проникна Сегезії СТ 17»: заплановано використання 16,8 л, а фактично використано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 306 грн;

-«шпаклівка полімер цементна армовано Сегезії СТ 29»: заплановано використання 161,3 кг, а фактично використано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 900 грн;

-«опорядження внутрішніх стін по каменю і бетону декоративною сумішшю з наповнювачем, величина зерен 2 мм»: заплановано опорядження 67,2 м2, а фактично виконано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 2744 грн;

-«фарба грунт уюча Сегезії СТ 16»: заплановано використання 38,3 кг, а фактично використано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 1821 грн;

«штукатурка декоративно-мозаїчна полімерна Сегезії СТ 77»: заплановано використання 262,1 кг, а фактично використано 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 16738 грн;

-«безпіщане накриття поверхонь стін розчином із клейкого гіпсу (типу «сатенгіпс»), на товщину шару 1 мм при нанесенні 2 рази»: заплановано накриття 322,5 м2, а фактично накрито 120 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 2465 грн;

-«безпіщане накриття поверхонь стін розчином із клейкого гіпсу (типу «сатенгіпс»), на кожний шар товщиною до 0,5 мм»: заплановано накриття 322,5 м2, а фактично накрито 120 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 558 грн;

«поліпшене фарбування полівініпацетатними водоемульсійними сумішами стель по збірних конструкціях, підготовлених для фарбування»: заплановано фарбування 322,5 м2, а фактично пофарбовано 120 м2, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 1888 грн;

-«пристрій самозачинення»: заплановано встановлення 3 шт., фактично встановлено 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 1728 грн;

-пристрій аварійного виходу «Антипаніка»: заплановано встановлення З шт., фактично встановлено 0, що призвело до завищення вартості прямих витрат на суму 9869 гривень.

Надалі, ОСОБА_5 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки щодо контролю за обсягом проведених ТОВ «В.Ф.Ф.» робіт з ремонту Ізяславського районного будинку культури через несумлінне ставлення до них, надала на підпис директору Ізяславського РБК ОСОБА_7 . офіційні документи щодо обсягу та вартості проведених ТОВ «В.Ф.Ф.» ремонтних робіт, не порівнявши зазначені в них дані з обсягом фактично проведених робіт, а саме акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2016 року від 16.12.2016

року (на виконання умов договору № 71 від 21.11.2016), (примірна форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року від 16.12.2016 (примірна форма КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за грудень 2016 року від 26.12.2016 року (на виконання умов договору № 71 від 21.11.2016), (примірна форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за грудень 2016 року від 26.12.2016 року (примірна форма КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2016 року від 26.12.2016 року (на виконання умов договору № 97 від 26.12.2016) (примірна форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року від 26.12.2016 (примірна форма КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2016 року від 29.12.2016 року (на виконання умов договору №99 від 29.12.2016) (примірна форма КБ-2в), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року від 29.12.2016 (примірна форма КБ-3), до яких остання внесла неправдиві відомості про виконання вище наведених робіт в повному обсязі, що призвело до завищення прямих витрат на суму 232 811 гривень.

Неналежне виконання своїх обов`язків ОСОБА_5 призвело до того, що на підставі вищезазначених документів про обсяг та вартість проведених робіт з ремонту Ізяславського районного будинку культури Управлінням Державної казначейської служби України в Ізяславському районі на рахунок ТОВ «В.Ф.Ф.» було зайво перераховано 232 811 гривень за роботи, які фактично не проводилися або проводилися не в повному обсязі, чим державі заподіяно шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам,

Історія провадження.

13 серпня 2020 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов затверджений 06 серпня 2020 року заступником керівника Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року кримінальне провадження передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суд Хмельницької області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2021 року, справу для розгляду розподілено судді ОСОБА_9 .

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2021 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_4 , кримінальне провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 травня 2022 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2022 року , справу передано для розгляду судді ОСОБА_1

20 червня 2022 року суд постановив ухвалу, якою кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 липня 2022 року. Підготовче засідання відкладалося на 02 серпня, 27 вересня, 02 серпня, у зв`язку з неявкою у підготовче засідання обвинуваченої та її захисника.

03 серпня 2022 року на адресу керівника Шепетівської окружної прокуратури направлено листа про сприяння у встановленні місця проживання обвинуваченої ОСОБА_5 , яка, як слідує з матеріалів кримінального провадження, змінила місце проживання, про що захисник повідомив Ізяславський районний суд, надіславши відповідну заяву, однак судові повістки за зазначеною захисником адресою, не вдалося вручити обвинуваченій, оскільки згідно довідок поштового відділення ОСОБА_5 відсутня у місці фактичного проживання. Підготовче засідання відкладено на 27 вересня 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні 27 серпня 2022 року прокурор ОСОБА_3 надав суду відомості про те, що обвинувачена ОСОБА_5 02 червня 2022 року перетнула державний кордон України у напрямку Республіки Польща та станом на 27 вересня 2022 року до України не поверталася.

Від захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 за допомогою мобільного застосунку для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber» надійшла довідка військової частини НОМЕР_1 №654 від 25 травня 2022 року про те, що солдат ОСОБА_4 проходить військову службу згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію».

Підготовче судове засідання відкладалося на 10, 22 листопада, 08 грудня 2022 року, 24 січня, 08 лютого 2023 року через неявку у судове засідання обвинуваченої ОСОБА_5 , місце перебування якої, у зв`язку з запровадженням воєнного стану та виїздом за межі України не встановлено, та її захисника адвоката ОСОБА_4 , мобілізованого до ЗСУ.

В підготовчому судовому засіданні 08 лютого 2023 року захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 надав суду відомості про те, що 06 лютого 2023 року на підставі наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 02 лютого 2023 року №13-АС він звільнений (демобілізований) в запас. Підготовче засідання відкладено на 27 лютого 2023 року.

27 лютого 2023 року суд постановив ухвалу про дистанційну участь обвинуваченої ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні за допомогою сервісу EASYCON.

27 лютого 2023 року справу призначено до судового розгляду на 07 березня 2023 року. Судові засідання відкладалися на 16 березня, 21 квітня, 17 травня, 14 червня, 13,20 липня, 21 вересня 2023 року за клопотаннями учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні 21 вересня 2023 року прокурор ОСОБА_10 подав клопотання про оголошення у розшук обвинуваченої ОСОБА_5 та зупинення провадження у справі, а також клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За клопотанням захисника обвинуваченої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_4 розгляд справи відкладено на 25 жовтня 2023 року, з метою забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_5 , яка подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у розгляді клопотань та висловлення нею власної позиції.

25 жовтня 2023 року суд постановив ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про оголошення в розшук обвинуваченої, зупинення провадження в справі та обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив у зв`язку з відсутністю даних про ухилення обвинуваченої, яка після початку повномасштабного вторгнення російської федерації виїхала за межі України, від явки до суду та її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

25 жовтня 2024 року суд перейшов до розгляду справи по суті, допитав обвинувачену, встанови порядок дослідження в справі.

Справа слухалася 05,18 грудня 2023 року, 18,25 січня, 12,27 лютого, 23 квітня, 21,29 травня, 2024 року.

19 червня 2024 року після дослідження доказів обвинувачення, за клопотанням прокурора ОСОБА_3 відкладено розгляд справи для зміни обвинувачення.

20 червня 2024 року на електронну адресу суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000016 внесеному до ЄРДР 02 березня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 264, ч. 2 ст. 366 КК України, яким змінено пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення.

25 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 02 липня 2024 року для вручення обвинуваченій обвинувального акта із зміненим обвинуваченням.

В судовому засіданні 02 липня 2024 року обвинуваченій роз`яснено, що вона буде захищатися від нового обвинувачення, зміна якого передбачає необхідність відкладення розгляду справи не менше ніж на сім днів для надання можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила продовжити розгляд у даному судовому засіданні, посилаючись на те, що із зміненим обвинуваченням та матеріалами кримінального провадження ознайомлена достатньо та узгодила свою позицію із захисником.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченої про продовження розгляду у даному судовому засіданні, зазначив, що ними узгоджена позиція захисту та підготовлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти продовження розгляду справи у даному судовому засіданні.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, про продовження судового розгляду, оскільки права обвинуваченої таким розглядом не будуть порушені.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачена ОСОБА_12 та її захисник ОСОБА_4 подали письмове клопотання про закриття кримінального провадження №0000016, внесеного до ЄРДР 02 березня 2017 року за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України та звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття провадження в справі, посилаючись на те, що закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Застосоване законодавство.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 та ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.12 КК України, в редакції Закону № 4025-VI від 15 листопада 2011 року, що був чинним на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, злочин, передбачений ч.2ст.367 КК України відносився до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.4 ст.12 КК України, в редакції Закону №2617- VIІІ від 22 листопада 2018 року, яка чинна на даний час, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Приписами п.3 ч.1 ст.49 КК України, в редакції Закону №2617- VIІІ від 22 листопада 2018 року, яка чинна на даний час, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Попередня редакція п.3 ч.1 ст.49 КК України, яка була чинною на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_13 злочину, також передбачала, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК обчислення строку давності починається з дня вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.3 ст.4 КК України часом скоєння кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або допущення бездіяльності. Отже, днем скоєння кримінального правопорушення слід уважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або допущено бездіяльність, які є ознаками об`єктивної сторони складу злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Оцінка та мотиви суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання захисту підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 про вчинення в грудні 2016 року кримінального правопорушення, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України, в подальшому дії ОСОБА_5 перекваліфіковані за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України.

Згідно зміненого обвинувального акту, погодженого заступником керівника Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_14 , ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, вчиненого в грудні 2016 року.

Отже, з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, що в розумінні ст.12 КК України є нетяжким злочином, минуло більше 5 років, відповідно до ст.284 КПК України строки давності притягнення особи до відповідальності закінчились, що є безумовною підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, судом враховано, що ОСОБА_5 протягом зазначеного строку до кримінальної відповідальності не притягувалася, а, отже, перебіг давності відповідно до вимог частини третьої статті 49 КК України не переривався, від слідства або суду обвинувачена не ухилялася. Також перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся.

Обвинувачена ОСОБА_5 , якій роз`яснено правові наслідки закриття справи у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, що є нереабілітуючою підставою, та її право наполягати на розгляді справи по суті, наполягала на закритті кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Суд зазначає, що не визнання ОСОБА_5 своєї винуватості не позбавляє суд можливості звільнити її від кримінальної відповідальності на підставах, визначених п.3 ч.1 ст.49 КК, та закрити кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК.

За змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а, отже, невизнання (часткове визнання) вказаними особами своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Крім того, при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З`ясувавши позицію ОСОБА_5 , впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі вимог ст. 49 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Керуючись: ст.ст.284, 369-372, 376 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000016 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 102 березня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК