печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Кепітал Груп» (), ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» () про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» () про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року у провадженні № 757/29614/23-к.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справу № 757/13246/24-к (номер провадження: 1-кс-13151/24) за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФК «Преміум Кепітал Груп» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2023 у справі № 757/29614/23-к в межах кримінального провадження № 0002627 від 17.12.2021 та справу №757/13247/24-к (номер провадження: 1-кс-13152/24) за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ТРЕЙД ЛТД» про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.08.2023 № 757/29614/23-к в рамках кримінального провадження № 0002627 від 17.12.2021 року, надавши об`єднаному провадженню спільний єдиний унікальний номер справи № 757/13247/24-к.

В засідання представник особи в інтересах, яких подано клопотання - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає, у зв`язку з чим його неявка відповідно до вимог ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, на адресу суду надіслав заперечення щодо задоволення клопотання, зокрема зазначив, що в силу вимог ст. 174 КПК України, ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Кепітал Груп» () не наділені правом на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, органом досудового розслідування, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002627 від 17.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року у провадженні №757/29614/23-к накладено арешт на майно, зокрема на земельну ділянку за кадастровим номером :02:015:0023, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, яка належить ТОВ «СІНЕРГІЯ 1991» ().

Так, стороною захисту долучено до матеріалів клопотання відомості з яких вбачається, що засновниками (учасниками) юридичної особи - ТОВ «Сінергія 1991» () є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Трейд Лтд» (), якого частка статутного капіталу 50 %, ОСОБА_4 - частка статутного капіталу 25 %, ОСОБА_5 - 25 % статутного капіталу.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо застосування поняття контролю, затвердженого протокольним рішенням Антимонопольного комітету України від 01 листопада 2018 року, контрольний пакет акцій - пакет із більше ніж 50 відсотків простих акцій акціонерного товариства та підконтрольна особа - юридична особа, що здійснює господарську діяльність, вирішальний вплив на яку чинить або може чинити інша фізична, юридична особа чи група осіб; також замкнутий ланцюжок контролю, на господарську діяльність одного з членів якого чинить або може чинити вирішальний вплив інша фізична чи юридична особа, що не є членом цього замкнутого ланцюжка контролю.

За таких обставин вбачається, що ТОВ «СІНЕРГІЯ 1991» () є підконтрольною особою ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» ().

Крім того, положеннями ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-4 КК України, заходи кримінально-правового характеру, у випадках, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 96-3 цього Кодексу, можуть бути застосовані судом до суб`єктів приватного та публічного права резидентів та нерезидентів України, включаючи підприємства, установи чи організації, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, організації, створені ними у встановленому порядку, фонди, а також міжнародні організації, інші юридичні особи, що створені у відповідності до вимог національного чи міжнародного права.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України стосовно відповідальності юридичних осіб», до юридичних осіб судом можуть бути застосовані такі заходи кримінально-правового характеру: 1) штраф; 2) конфіскація майна; 3) ліквідація.

Крім того, відповідно до Закону України «Про санкції» може бути застосовано тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Також відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України стосовно відповідальності юридичних осіб», до підконтрольної особи чи її власника може бути застосовано заходи кримінального правового характеру.

Тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7, ст.8, ч. 2, 3, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» таким, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 174 КПК України.

Тому, щодо посилання сторони обвинувачення на постанову Великої Палати від 15.10.2019 року у справі № 905/2559/17 за наслідком господарських правовідносинах, як на джерело права в Україні в кримінальному судочинстві, в частині ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» (), слідчий суддя ставиться критично, оскільки крім вище вказаного, посилання на положення ч. 6 ст. 170 КПК України містяться в ухвалі від 03.08.2024 року постановленою слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва як підстави задоволення клопотання про арешт.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним порушення прав ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Кепітал Груп» (), оскільки доказів чи процесуальних документів, слідчому судді не надані.

Однак, відповідно до положень ч. 3 ст. 9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Проте, власники та/або представники власників вказаного нерухомого майна, не були присутніми в засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна, що у свою чергу позбавило права останнього на обґрунтування своєї правової позиції щодо вирішення питання про арешт майна.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 3 статті 368, частиною 3 статті 369 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано даних про те, що в межах кримінального провадження № 0002627 від 17.12.2021 року, заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та/чи моральної шкоди або можливість заявлення такого позову, оскільки цивільний позов пред`являється, якщо кримінальним правопорушенням завдано майнову та/або моральну шкоду (ч. 1 ст. 128 КПК України), а у клопотанні, для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно положень ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Для встановлення вартості майна, на яке накладається арешт, можна запросити спеціаліста, яким може бути товарознавець чи оцінщик, оскільки оцінка майна, майнових прав, це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, зокрема органом досудового розслідування близько року не вчинено жодних дій, для встановлення вартості майна, що свідчить про нехтування положеннями вказаної статті.

Зокрема, стороною обвинувачення не надано даних, якими ініційовано витребування майна у його набувачів, як того передбачає ст. 215 ЦК України.

Разом з тим, слідчому судді в засіданні не надано доказів та не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, а саме, що вказане нерухоме майно набуте кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також були одержані внаслідок вчинення злочину та/ або є доходами від такого майна.

Більш того, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи позицію представника ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» (), суд прийшов до висновку, що версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0002627 триває з 17.12.2021 року, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Сам факт визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні, без належного обґрунтування відповідного процесуального рішення, не може бути самостійною достатньою підставою для арешту майна.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Як вбачається з матеріалів на підставі яких накладався арешт на майно, а саме з 03.08.2023 року по 13.05.2024 року, що ставить близько року, а за вказаний проміжок часу, органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного майна під арештом.

За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна відпала потреба, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» () про скасування арешту майна, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Юніверсал Трейд ЛТД» () про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2023 року у провадженні № 757/29614/23-к, а саме в частині земельної ділянки за кадастровим номером :02:015:0023, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09, яка належить ТОВ «СІНЕРГІЯ 1991» ().

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Кепітал Груп» ()- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1