ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/669/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 638/9397/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001109 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 задоволено частково клопотання слідчого та застосовани стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладено на нього наступні обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до центрального органу виконавчою влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановлено строк дії ухвали до 23.07.2024.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливою сумою застави у розмірі 195 000 грн.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Прокурор вважає, що фактичні обставини кримінального провадження, характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у їх взаємозв`язку з наявними ризиками, передбаченими пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, про причини неприбуття суд апеляційної інстанції не повідомив.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001109 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України.

23.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде суперечити п.п. «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, хоча і є співмірним з тяжкістю обвинувачення, однак останнє на даний час не є доведеним.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, зокрема, дані про те, що ОСОБА_6 має намір переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені. Також слідчий суддя вважав недоведений ризик щодо знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та звернув увагу, що у даному кримінальному провадженні майно, яке було вилучено в ході затримання особи визнано речовими доказами, та у кримінальному провадженні вже проведена експертиза, а тому пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України органом досудового розслідування також не доведено.

З огляду на викладене, слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, звільнений за відбуттям строку покарання а також сукупність усіх обставин, що мали місце, дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які мають місце.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 176 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього процесуальних обов`язків відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі не оскаржує прийняте слідчим суддею рішення в частині підстав для обрання запобіжного заходу, проте вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є недостатнім для запобіганню ризиків та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На думку колегії суддів, в апеляційній скарзі, прокурором не наведено переконливих обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, може вчинити інше кримінальне правопорушення або впливати на свідків, а також, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

За викладених у сукупності обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутності підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: