КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2022 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 3 рокита покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження за таких обставин.

20 травня 2022 року близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_8 перебував в кімнаті гуртожитку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_10 та іншими мешканцями кімнати.

Після вживання алкоголю, мешканці кімнати лягли відпочивати. В цей момент між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ..

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у виді завдання шкоди здоров`ю потерпілому, взяв з поверхні столу ніж кухонного типу та, тримаючи ніж в руці, наніс ним декілька ударів по тулубу ОСОБА_10 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 , заподіяно тілесні ушкодження у виді: а) проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки - рани на передній поверхні грудної клітки справа по парастернальній лінії в верхній третині, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в праву плевральну порожнину з пораненням легені, явищами пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині повітря), що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; б) непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітки - рани на передній поверхні грудної клітки зліва по стернальній лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні-досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки; в) різаних ран лівої щічно-нижньощелепної ділянки; г) різаних ран (2) лівого плеча, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

В апеляційній скарзі перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Прокурор вважає неправильним застосуванням ст. 75 КК України, оскільки суд першої інстанції залишив за межами уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме: вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного сп`яніння, кількість та локалізацію ударів, які завдано ножем потерпілому, передбачення та настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди потерпілому. При цьому, отриманий життєвий досвід обвинуваченим, розуміння наслідків своїх протиправний дій та реальної можливості отримати суворе покарання за вчинення тяжкого злочину не втримали його від вчинення умисного тяжкого насильницького злочину.

Окрім того, всі обставини, які суд поклав в основу помилкового рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання обставини, які були вже враховані судом при визначенні мінімального розміру кримінального покарання. Повторне врахування тих самих обставин з метою обґрунтувати рішення про застосування ст. 75 КК України, прокурор вважає неприпустимим.

На думку апелянта, висновки суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, як ним так і іншими особами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши дані про особу обвинуваченого, заслухавши виступи сторін у судових дебатах і останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

В апеляції прокурора не заперечуються висновки, викладені у вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року про доведеність винуватості ОСОБА_8 , правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України та призначених виду і розміру покарання, а тому в цій частині вирок суду не перевіряється.

Прокурор вважає неправильним застосування до обвинуваченого звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, проте, на думку колегії суддів, в апеляції прокурора не наведено переконливих доводів щодо необґрунтованості та незаконності вироку суду в цій частині.

Насамперед, колегія суддів звертає увагу на безпідставність доводів прокурора про те, що в основу рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання суд поклав такі ж обставини, які були вже враховані судом при визначенні мінімального розміру кримінального покарання, оскільки висновок суду щодо призначення розміру покарання та можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання сформульовано таким чином, що суд не відмежовував питання розміру покарання від висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за поведінкою в період строку звільнення від покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому суд при призначені ОСОБА_8 покарання суд окремо врахував тяжкість вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є несудимим, працює, по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку і лікарів нарколога та психіатра, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Висновок про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання суд, окрім посилання на обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також на конкретні обставини скоєння злочину, обґрунтував з посиланням на думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Отже, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 та ухваленні рішення про звільнення від відбування покарання врахував конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме: кількість та локалізацію ударів, які завдано ножем потерпілому, передбачення та настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди потерпілому, а тому відповідні доводи апеляційної скарги прокурора не можуть бути взятими до уваги.

В апеляції прокурора зазначено, що суд не врахував того, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення насильницького посягання на здоров`я потерпілого сталося на ґрунті пияцтва.

З цього приводу колегія суддів відмічає, що згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ОСОБА_8 не інкримінувалось вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння чи на ґрунті пияцтва та, відповідно, в обвинувальному акті вказано на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також не встановив обставин, які обтяжують покарання, зокрема, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому вказана обставина не могла бути врахована судом, як це вважає прокурор.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував того, що вживав алкогольні напої. В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений подав характеристику ГО «Відродження-Фастів», з якої убачається, що в період з 15 жовтня 2022 року по 25 лютого 2024 року від проходив курс реабілітації від алкогольної залежності в християнському реабілітаційному центрі ГО «Відродження-Фастів», де зарекомендував себе добросовісною, старанною та наполегливою людиною. Усвідомлює та шкодує про своє минуле життя, вчиться правильно ставитись до оточуючих, приймає участь в потребах інших. Після закінчення курсу реабілітації дотепер допомагає в служінні реабілітації, має постійне місце охоронцем в християнському таборі «Територія змін».

Отже, після постановлення відносно нього вироку ОСОБА_8 конкретними діями довів, що він змінив своє життя на краще.

Протягом одного року десяти місяців після постановлення вироку своєю поведінкою та ставленням до праці обвинувачений довів, що його виправлення є можливим без реального відбування покарання у виді позбавлення волі і це, на думку колегії суддів, є свідченням правильності вироку суду в частині звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - без задоволення

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №752/8101/22

Провадження №11-кп/824/10/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12

Доповідач ОСОБА_1