Справа № 463/1710/24 Провадження № 1-кп/450/359/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львава ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002395 від 24.08.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укродженки м.Львова, українки, громадянки України, розлученої, раніше не судимої, зареєстрованої і проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Пустомитівським районним судом Львівської області розглядається кримінальне провадження за ст. 166 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002395 від 24.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. В обгрунтування заявленого клопотання покликаєтьсяна те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, злісно не виконувала обов`язки по догляду за своєю малолітньою донькою, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді смерті останньої. ОСОБА_4 обвинувачується у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України. 25.08.2023 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 05.09.2023 на підставі ухвали Львівського апеляційного суду до підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із забороною залишати квартиру АДРЕСА_2 , строком два місці, до 05.11.203 включно. Під час проведення досудового розслідування слідчим неодноразово викликалась підозрювана ОСОБА_4 в слідчий відділ Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області для проведення з нею слідчих дій, однак, для проведення слідчих дій вона не з`являлася, про причини неявки не повідомила. Надалі ОСОБА_4 свій абонентський номер мобільного телефону вимкнула, про своє місце перебування нікому не повідомила, при відвідуванні житла ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) встановлено, що підозрювана за місцем реєстрації та визначеним Львівським апеляційним судом місцем проживання, не проживає, її місце перебування невідоме. 16.10.2023 винесено постанову про зупинення досудового розслідування та про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_4 , 27.02.2024 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання та доставлено до слідчого судді для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 27.02.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 7 днів, ухвалою слідчого судді від 29.02.2024 - продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28 квітня 2024 року. На даний час ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. ОСОБА_4 порушила раніше обраний їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також існують передбачені ст.177 КПК України підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені умисного нетяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, буде мати можливість впливати на свідка ОСОБА_10 , оскільки обвинувачена з останнім перебувала тривалий час у дружніх відносинах, що у подальшому може вплинути на зміну показів свідка ОСОБА_10 . Вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 дозволяє застосування до неї запобіжного заходу у тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечила щодо поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підтримав думку обвинуваченої та вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора про подальше тримання під вартою обвинуваченої.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

У ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.02.2024 продовжено обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, до 28.04.2024.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд послідовно враховує положення ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.

Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Однак, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що така доцільність ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Водночас суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, які стали підставою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам обвинуваченої переховуватися від суду, враховуючи відсутність міцних соціально-стримуючих зв`язків, ухилення від явки до органів досудового розслідування.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Відтак, суд доходить переконання, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

При розгляді клопотання прокурора судом не встановлено обставин, які б виключали перебування обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченої, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню її від суду, тобто підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали.

Враховуючи вищенаведене та ризики визначені ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що судовий розгляд неможливо завершити до закінчення строку тримання під вартою, суд приходить до висновку, що слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, на переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не здатен забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків.

Даних про те, що обвинувачена ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою судом не встановлено.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило смерть людини, суд вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати ОСОБА_4 розмір застави.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість підстав для застосування запобіжного заходу, виконуючи функцію суворого судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, вислухавши думку учасників судового провадження щодо клопотання прокурора, суд прийшов до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 40 днів.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 371, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львава ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002395 від 24.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_4 задоволити частково.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укродженці м.Львова, українці, громадянці України, розлученій, раніше не судимій, зареєстрованої і проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 (сорок) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали - до 05 червня 2024 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів.

Повний текст ухвали оголошено 29.04.2024 о 08 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1