Справа № 203/1301/24
Провадження № 1-кс/0203/1071/2024
УХВАЛА

15 березня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_4 (в залі суду),

захисника ОСОБА_5 (в залі суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, з середньою спеціальною освітою, маючого цивільну дружину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, військовослужбовця військової служби під час мобілізації, на посаді стрільця 1 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000846 від 28.11.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000846 від 28.11.2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчих Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000846 від 28.11.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Як пояснила слідчий, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2022 року № 78 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 відділення охорони 1 взводу охорони 5 роти охорони 2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , та зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.2022 року № 207 (по стройовій частині), солдату ОСОБА_4 була надана відпустка за сімейними обставинами терміном 6 діб, з 04.09.2022 року по 10.09.2022 року.

Проте, з 10 вересня 2022 року солдат ОСОБА_4 не з`явився з відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 14.03.2024 року.

14.03.2024 року о 15 год. 27 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України співробітниками ТУ ДБР у м. Полтаві, захисник ОСОБА_5 .

У клопотанні слідча зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також про те, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині клопотання, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень. Також слідчий зазначив, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не будуть достатніми для запобігання вищевказаним ризикам та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З огляду на викладене вище, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.03.2024 року, судову справу №203/1301/24, провадження №1-кс/0203/1071/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 15.03.2024 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 14:00 годину 15.03.2024 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, повністю підтримав вимоги клопотання слідчого та просив суд задовольнити його повністю, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення застави строком на 60 днів, підстави звернення до суду з клопотанням прокурор пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище. Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Також прокурор зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме дезертирство, повідомлена підозра є обґрунтованою, заявлені у клопотанні ризики є реальними та доведеними. При цьому ч. 8 ст. 176 КПК України передбачає застосування до військовослужбовців, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень під час воєнного стану, виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у нього був конфлікт щодо проходження ВЛК, бо він обмежено придатний по стану здоров`я. Він не намагався уникнути військової служби та бажає продовжувати її.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що підозра необґрунтована, а ризики недоведені. Підозрюваний був вдома і не переховувався, свідки давно допитані і він не зможе на них впливати. Також зазначив, що підозрюваний бажає продовжувати військову службу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органами досудового слідства ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000846 від 28.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Постановою слідчого від 14 березня 2024 року було перекваліфіковане кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0000846 від 28.11.2022 року з ч. 5 ст. 407 КК України на ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року № 6, солдата запасу ОСОБА_4 зараховано до списку особового складу Державної спеціальної служби транспорту та призначено на посаду 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.06.2022 року № 207, солдату ОСОБА_4 була надана відпустка терміном 6 діб, з 04.09.2022 року по 10.09.2022 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.09.2022 року № 211, солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце несення служби (не прибув з відпустки за сімейними обставинами): з 10.09.2022 року.

14.03.2024 року о 15:27 годині ОСОБА_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України, захисник ОСОБА_5

14.03.2024 року о 17:05 годині ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

14.03.2024 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У ході судового засідання судом безпосередньо були досліджені інші письмові докази: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, акт службового розслідування, витяги із наказів, протоколи допитів свідків, медична документація, характеристика, військовий квиток, запити слідчої, відповіді на запити.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було продовжено.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 408 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового розгляду клопотання обставин кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Водночас доводи сторони захисту про необгрунтованість підозри та недоведеності ризиків, слідчий суддя вважає недоведеними та безпідставними, оскільки сукупність встановлених обставин та матеріалів кримінального провадження вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту не спростувала доводи сторони обвинувачення разом з доказами, наданими суду на їх підтвердження.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на обізнаність підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, те що підозрюваний свідомо не повернувся з відпустки до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану.

З огляду на приписи приведених вище норм, а також практику Європейського суду з прав людини, суд беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахування попередньої поведінки підозрюваного; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Також при обранні запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного (відсутність хронічних захворювань), міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, бере до уваги вимоги ч. 8 ст. 176 та ч. 4 ст. 183 КПК України, за якою під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, та з урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000846 від 28.11.2022 року, задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто з 14.03.2024 року до 12.05.2024 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 12.05.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 18.03.2024 року о 17 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1