В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000156 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2022 року в світлий час доби близько 09 год. 30 хв., точного часу судом не встановлено, в с. Бережнівка Полтавського району Полтавської області по автомобільній дорозі Н-31 Дніпро-Решетилівка від м. Кобеляки в напрямку м. Решетилівка, рухався мікроавтобус марки «УАЗ» моделі 2206 д.н.з НОМЕР_1 , що належить ПАТ «Полтаваобленерго», під керуванням водія ОСОБА_7 з пасажирами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . У цей час у попутному напрямку позаду рухався автомобіль марки «Nissan» моделі «Altima» д.н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який наздоганяючи мікроавтобус марки «УАЗ» моделі 2206 д.н.з НОМЕР_1 , в порушення пункту 12.3 ПДР України, не вжив заходів до зменшення швидкості, не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля із задньою частиною мікроавтобуса марки «УАЗ» моделі 2206 д.н.з НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді: забою грудної клітки, перелому 9 та 10 ребер лівої половини грудної клітки, ЗЧМТ, струсу головного мозку, ділянка припухання і ущільнення м`яких тканин на задній поверхні колінного суглобу. ОСОБА_6 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді: забою лівого стегна, інфікованої гематоми, забою м`яких тканин шийного відділу хребта, забою лівого кульшового суглобу. ОСОБА_8 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді: післятравматичної, вертеброгенної церквікобрахіалії з вираженим місцево-тонічним синдромом, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійної рани волосистої частини голови, забою грудної клітки та грудного відділу хребта. ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя у вигляді: політравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани голови, закритого перелому лобкових та сідничних кісток з обох сторін з розривом лобкового симфізу, вторинно відкритого скалкового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, відривного перелому зовнішнього над виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, забою грудної клітки, забою серця, розриву уретри, гематоми шкіри калитки, тромбозу підколінної вени лівої нижньої кінцівки.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_10 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю за обставин, зазначених в обвинувальному акті. ОСОБА_10 повідомив, що за день до події він відвозив свого друга до Краматорська на військову службу. Вночі ОСОБА_10 повертався додому, пробив колесо, яке ремонтував усю ніч. Полагодивши колесо, зранку їхав на роботу зі швидкістю приблизно 70-90 км/год. Був дуже втомлений, не відпочивав, хвилювався, що запізниться на роботу. Вважає, що якби відпочив, дорожньо-транспортної пригоди не сталося. Цивільні позови визнав повністю. Частково відшкодував потерпілим моральну шкоду та й надалі має намір відшкодовувати в повному обсязі.

Винність ОСОБА_10 в пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою місця ДТП та фототаблицею від 01.08.2022 року, відповідно до якого місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на автодорозі Н-31 Дніпро-Решетилівка в с. Бережнівка Полтавського району Полтавської області. З місця пригоди вилучені мікроавтобус марки «УАЗ» моделі 2206 д.н.з НОМЕР_1 та автомобіль марки «Nissan» моделі «Altima» д.н.з НОМЕР_2 (т.1 а.с.154-165);

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні повідомив, що, їхавши на місце виконання робіт на мікроавтобусі УАЗ, в якому сидів у салоні біля вікна, 01 серпня 2022 року, точного часу не пам`ятає, біля заправки, території не знає, так як не місцевий, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вдарився головою і втратив свідомість;

-висновком судово-медичного експерта № 270 від 13.09.2022 року, згідно якого в ОСОБА_5 виявлено такі тілесні ушкодження: політравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана голови, закритий перелом лобкових та сідничних кісток з обох сторін з розривом лобкового симфізу, вторинно відкритий скалковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням, відривний перелом зовнішнього над виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, забій грудної клітки, забій серця, розрив уретри, гематома шкіри калитки, тромбоз підколінної вени лівої нижньої кінцівки. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо при ДТП і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Виявлені ушкодження могли виникнути 01.08.2022 року. При судово-медичній експертизі не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Дані ушкодження виникли при ДТП. ОСОБА_5 не міг отримати тілесні ушкодження внаслідок самоушкодження (т.1 а.с.197-199);

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні повідомив, що він працює електромонтером АТ «Полтаваобленерго». Події відбувалися 01 серпня 2022 року близько 09 год. 30 хв. Бригада отримала наряд, повинні їхати на роботу в с. Свічкареве, а по дорозі мали заправитися в с. Бережнівка. Рухалися прямо по дорозі, напрям не змінювали. ОСОБА_6 сидів у салоні мікроавтобуса УАЗ та безпосередньо не бачив зіткнення з іншим автомобілем. Пам`ятає як ОСОБА_7 сказав: «Держіться!». Мікроавтобус УАЗ неодноразово перевертався від удару;

-висновком судово-медичного експерта № 244 від 13.09.2022 року, згідно якого в ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: забій лівого стегна, інфікована гематома, забій м`яких тканин шийного відділу хребта, забій лівого кульшового суглобу. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо при ДТП і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 дня). Виявлені ушкодження могли виникнути 01.08.2022 року. При судово-медичній експертизі не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Дані ушкодження виникли при ДТП. ОСОБА_6 не міг отримати тілесні ушкодження внаслідок самоушкодження (т.1 а.с.191-192);

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні повідомив, що він працює водієм АТ «Полтаваобленерго». Віз бригаду на роботу в с. Свічкареве. Інших машин на дорозі не було. Автомобіль Nissan рухався швидко, не робив об`їзних маневрів. Мікроавтобус УАЗ рухався прямо. По дорозі Кобеляки-Свічкареве, в с. Бережнівка, перед заправкою, з лівої сторони, автомобіль Nissan вдарив задню частину мікроавтобуса УАЗ і останній перекинувся через передню частину. Перед ударом ОСОБА_7 ввімкнув лівий покажчик повороту, оскільки збирався повернути на перехресті на ліво. Момент удару ОСОБА_7 бачив у ліве бокове дзеркало, так як в мікроавтобусі УАЗ відсутнє дзеркало заднього виду. Крім того, до моменту удару ОСОБА_7 теж бачив автомобіль Nissan у ліве бокове дзеркало;

-висновком судово-медичного експерта № 243 від 13.09.2022 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено такі тілесні ушкодження: забій грудної клітки, переломи 9 та 10 ребер лівої половини грудної клітки, ЗЧМТ, струс головного мозку, ділянка припухання і ущільнення м`яких тканин на задній поверхні колінного суглобу. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо при ДТП і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені ушкодження могли виникнути 01.08.2022 року. При судово-медичній експертизі не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Дані ушкодження виникли при ДТП. Громадянин ОСОБА_7 не міг отримати тілесні ушкодження внаслідок самоушкодження (т.1 а.с.203-204);

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив, що він працює майстром дільниці АТ «Полтаваобленерго». 01 серпня 2022 року приблизно після 09 години він виїхав з бригадою на місце роботи. Їхали на мікроавтобусі УАЗ з м. Кобеляки в с. Свічкареве. Рухалися прямо по дорозі зі швидкістю близько 40 км/год. ОСОБА_8 сидів поруч з водієм ОСОБА_7 , який в останній момент сказав: «Держіться!». ОСОБА_8 відчув удар;

-висновком судово-медичного експерта № 245 від 13.09.2022 року, згідно якого в ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: післятравматична, вертеброгенна церквікобрахіалія з вираженим місцево-тонічним синдромом, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана волосистої частини голови, забій грудної клітки та грудного відділу хребта. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо при ДТП і відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені ушкодження могли виникнути 01.08.2022 року. При судово-медичній експертизі не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Дані ушкодження виникли при ДТП. ОСОБА_8 не міг отримати тілесні ушкодження внаслідок самоушкодження (т.1 а.с.194-195);

-висновком судово-медичного експерта № 291 від 17.10.2022 року, згідно якого в ОСОБА_10 виявлено такі тілесні ушкодження: перелом 5 п`ясної лівої кисті, забій м`яких тканих кисті, садна лівої кисті. Дані ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо при ДТП і відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені ушкодження могли виникнути 01.08.2022 року. При судово-медичній експертизі не виявлено тілесних ушкоджень, які б могли виникнути при падінні з висоти власного зросту. Дані ушкодження виникли при ДТП. ОСОБА_10 не міг отримати тілесні ушкодження внаслідок самоушкодження (т.1 а.с.201);

-висновком експерта від 19.08.2022 року № СЕ-19/117/-22/10551-ІТ, відповідно до якого на момент проведення огляду рульове керування автомобіля Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 знаходилось у технічно-несправному, проте працездатному стані, в зв`язку з порушенням цілісності бачка живлення насоса гідро-підсилювача та рівнем рідини в ньому нижче експлуатаційної норми. Дані несправності рульового керування автомобіля настали внаслідок ДТП. На момент проведення огляду ходова частина автомобіля Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 знаходилась у технічно-несправному, проте працездатному стані, в зв`язку зі встановленням на одну (задню) вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора. Дані несправності ходової частини автомобіля настали до моменту ДТП, під час експлуатації. На момент проведення огляду робоча гальмівна система автомобіля Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 знаходилась у технічно-несправному, проте працездатному стані, оскільки педаль гальма знаходилась у нижньому положенні (біля підлоги), повний робочий хід якої відсутній. Встановити в якому часовому проміжку (до ДТП, під час експлуатації, в результаті ДТП чи після ДТП) виникла несправність робочої гальмівної системи автомобіля не представилось за можливе. Оскільки автомобіль Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 має механічні пошкодження, що унеможливлює провести ходові (дорожні) випробування ходової частини автомобіля в умовах, максимально наближених до умов дорожньо-транспортної пригоди, отже і відповісти на питання «Чи могли виявлені несправності вплинути на виникнення та розвиток дорожньо-транспортної пригоди? Якщо так, то яким чином?» не представляється за можливе. Встановлення на одну (задню) вісь транспортного засобу шин різних моделей з різними малюнками протектора при певних дорожніх умовах може вплинути на курсову стійкість автомобіля (т.1 а.с.174-182);

-висновком експерта від 18.10.2022 року № СЕ-19/117/-22/13763-ІТ, відповідно до якого в умовах даної події водій автомобіля Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути зіткнення з мікроавтобусом УАЗ 2206 д.н.з НОМЕР_1 , шляхом виконання вимог пункту 12.3 ПДР. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами пункту 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Технічна можливість уникнути даної пригоди не залежала від односторонніх дій водія мікроавтобуса УАЗ 2206 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 , а цілком визначалася діями водія ОСОБА_10 , що рухався позаду. В даній дорожній обстановці в діях водія мікроавтобуса УАЗ 2206 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається (т.1 а.с.185-189);

-посвідченням водія категорії В, виданого Кременчуцьким ВРЕВ серії НОМЕР_3 (т.1 а.с.207).

У відповідності до вимог статтей 85 та 86 КПК України, суд вважає перелічені вище докази, які досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_10 та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України визначена вірно, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження та заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, та відповідно до ст. 25 КК України, відноситься до необереженого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке ґрунтується на визнанні своєї вини у виникненні дорожньо-транспортної пригоди, готовністю нести кримінальну відповідальність, неодноразових вибаченнях за свої дії в потерпілих; активне сприяння розкриттю злочину; часткове відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд бере до уваги думку потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі. Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 при вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 прохала призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Суд враховує досудову доповідь, складену відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до якої, з урахуванням інформації, яка характеризує особистість обвинуваченого та його способу життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь небезпечності вчиненого, особу винного, який не судимий, щиро розкаявся, частково добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки, позитивно характеризується, має матір пенсійного віку, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_10 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. Також суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною зі ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

При цьому, суд зауважує, що міра покарання, про яку прохав прокурор у судових дебатах (позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки) буде неспіврозмірною обставинам події та особі винного.

Позиція сторони захисту щодо застосування ст. 75 КК України, на думку суду, не сприятиме меті покарання виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки та Правилами дорожнього руху України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники.

Суд наголошує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, належить до категорії двооб`єктних злочинів, основним безпосереднім об`єктом якого є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, додатковим об`єктом є життя і здоров`я особи, а тому щире каяття, часткове відшкодування збитків, позитивна характеристика, матір пенсійного віку, підлягають врахуванню у сукупності з іншими обставинами, однак не мають над ними пріоритету та самі по собі не є вирішальними при прийнятті рішення в ході застосуванні положень ст.ст. 50, 65 і 75 КК України.

Розглянувши подані прокурором цивільні позови, суд дійшов до таких висновків.

Прокурор заявив цивільний позов в інтересах держави в особі КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_10 витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , в якому прохав суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради 7 484,05 гривень.

Також прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_10 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 , в якому прохав суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» 120993,89 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Оскільки «інтереси держави» є поняттям оціночним, прокурор у кожному окремому випадку визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

У позовній заяві прокурор навів належне обґрунтування передбачених законом підстав для захисту прокурором інтересів держави в суді.

З довідки КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради від 14.10.2022 року № 315/01-14 вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 були госпіталізовані в травматологічне відділення КНП «Кобеляцька міська лікарня». Вартість лікування хворого ОСОБА_5 становить всього 1776,93 грн. з них: 774,00 грн. за ліжко-дні (проведено 3 ліжко-дня); 1002,93 грн. кошти витрачені лікарнею на медикаменти. Вартість лікування хворого ОСОБА_7 становить всього 2 846,20 грн. з них: 2 838,00 грн. за ліжко-дні (проведено 11 ліжко-дня); 8,20 грн. кошти витрачені лікарнею на медикаменти. Вартість лікування хворого ОСОБА_8 становить всього 2 860,92 грн. з них: 2 838,00 грн. за ліжко-дні (проведено 11 ліжко-дня); 22,92 грн. кошти витрачені лікарнею на медикаменти. Загальна вартість лікування складає 7 484,05 грн. (т.1 а.с. 222).

Згідно довідки КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» від 27.10.2022 року № 04-04/2786, ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» з 04.08.2022 по 27.09.2022, що склало 54 ліжко-днів. Вартість 1 ліжко-дня складає 2098,27 грн. (без медикаментів по фактичних за червень 2022). Вартість лікування (без медикаментів): 54 л/дн х 2098,27 грн. = 113306,58 грн. За період лікування за рахунок лікарні були використані відповідні медикаменти та вироби медичного призначення на суму 7687,31 грн. Загальна вартість лікування склала 113 306,58 грн. + 7 687,31 грн. = 120993,89 грн. (т.1 а.с.223-224).

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» та пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи із кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості витрат на його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

З урахуванням зазначеного, заявлені прокурором цивільні позови в інтересах держави в особі КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради та КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріальна шкода доведена належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, з обвинуваченого ОСОБА_10 слід стягнути на користь КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради кошти в розмірі 7 484,05 гривень, витрачені на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та на користь КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» в розмірі 120993,89 гривень на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 .

Вирішуючи цивільні позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої або членів її сім`ї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності та ділової репутації особи.

Згідно статей 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В обґрунтування заявленого цивільного позову потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що йому заподіяно тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя у вигляді політравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани голови, закритого перелому лобкових та сідничних кісток з обох сторін з розривом лобкового симфізу, вторинно відкритого скалкового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням, відривного перелому зовнішнього над виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, забою грудної клітки, забою серця, розриву уретри, гематоми шкіри калитки, тромбозу підколінної вени лівої нижньої кінцівки. Після того як водій автомобіля Nissan ОСОБА_10 допустив зіткнення з автомобілем УАЗ 2206, в якому їхав ОСОБА_5 як пасажир, автомобіль УАЗ 2206 разом з ОСОБА_5 підкинуло в повітря, внаслідок чого ОСОБА_5 ударився головою об салон автомобіля та, відчувши різкий, нестерпний біль, він втратив свідомість. Коли ОСОБА_5 опритомнів, він відчув пронизливий біль у всьому тілі, не міг поворухнутися, відчував сильний головний біль. Це визвало в ОСОБА_5 проймаючий все тіло страх за своє життя та майбутнє його родини, оскільки на його утриманні перебувають дружина, його батьки та мати його дружини.

ОСОБА_5 переніс декілька операцій, а саме: операції на голові, обох ногах. У ліву ногу ОСОБА_5 вставили спицю і нога більше місяця була на витяжці. Кожного разу перед операцією ОСОБА_5 переживав, щоб операція пройшла успішно та в подальшому він зміг ходити і повернутися на роботу. Після кожної операції, коли ОСОБА_5 відходив від наркозу, він відчував фізичний біль, що завдавало йому моральних страждань і переживань за майбутнє. В зв`язку з тим, що внаслідок отриманих травм під час ДТП ОСОБА_5 втратив багато крові, в нього понизився гемоглобін та йому неодноразово переливали кров. Крім того, після ДТП в ОСОБА_5 відмовили нирки та їх запускали медикаментозно шляхом ставлення капельниць. Також в ОСОБА_5 виникли проблеми із серцем, була стенокардія і техокардія, що збільшило медичне втручання. Стан здоров`я ОСОБА_5 викликає в нього страждання, оскільки пройшов тривалий час після ДТП, а стан здоров`я не покращується. На даний час ОСОБА_5 прикутий до ліжка, в його тілі перебувають численні трубки. ОСОБА_5 очікують ще декілька операцій на мочетоках, обох ногах та операція по скріпленню симфіозу на тазі, а тому ці обставини посилюють його страждання. Попереду в ОСОБА_5 ще тривале лікування та не менш тривалий період реабілітації щодо можливості відновлення опорно-рухового апарату і можливості знову стати на ноги та навчитися заново ходити.

Крім того, родина ОСОБА_5 є внутрішньо переміщеними особами з тимчасово окупованого Сєвєродонецька. Тікаючи з-під обстрілів, він з родиною приїхав на Полтавщину. ОСОБА_5 пощастило влаштуватися на роботу та його родині надали житло. ОСОБА_5 повірив у те, що після всіх втрат майна та пережитих стресів під обстрілами, він зможе повернутися до спокійного, мирного життя, але його сподівання звелися нанівець після ДТП.

За станом здоров`я ОСОБА_5 позбавлений можливості повноцінно спілкуватися з рідними, друзями та знайомими, що обмежується їх короткотривалими відвідинами. ОСОБА_5 не може працювати, повноцінно здійснювати догляд, утримувати батьків і забезпечувати дружину. Натомість останні змушені відвідувати ОСОБА_5 у медичному закладі, здійснювати за ним догляд, готувати та приносити їжу.

Потерпілий ОСОБА_5 уважає заподіяні йому страждання значними та їх розмір оцінює в 450000,00 гривень, а тому прохав стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_10 дану суму на відшкодування моральної шкоди.

Судом установлено, що потерпілому ОСОБА_5 визначено ступінь втрати професійної працездатності 80 % та встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги № 096393 від 16.05.2023 року та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 102421 від 16.05.2023 року (т.2 а.с.57-58).

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода ОСОБА_5 , оскільки в результаті скоєння ОСОБА_10 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 заподіяно глибокі фізичні та моральні страждання, які призвели до істотних змін в його звичайному способі життя, неможливості реалізації своїх звичок і бажань, що потягло за собою порушення і ускладнення підтримки соціальних зв`язків з оточуючими людьми та потреби вжиття постійних заходів до відновлення попереднього стану.

Обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду в розмірі 90 000,00 гривень (т.2 а.с.73,77,129).

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 цивільного позову, та вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, ступінь та глибину моральних страждань ОСОБА_5 , яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормального укладу життя, суд вважає за доцільне цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_10 360000,00 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди (450000,00-90000,00).

В обґрунтування заявленого цивільного позову потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що йому заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді забою лівого стегна, інфікованої гематоми, забою м`яких тканин шийного відділу хребта, забою лівого кульшового суглобу. Після того як водій автомобіля Nissan ОСОБА_10 допустив зіткнення з автомобілем УАЗ 2206, в якому їхав ОСОБА_6 як пасажир, автомобіль УАЗ 2206 разом з ОСОБА_6 підкинуло в повітря і автомобіль декілька разів обернувся навколо своєї осі, внаслідок чого ОСОБА_6 декілька разів ударився головою та лівою частиною тіла об салон автомобіля та відразу відчув різкий біль в області шиї та лівої ноги, що визвало в ОСОБА_6 проймаючий все тіло страх за своє життя і він втратив свідомість. ОСОБА_6 прийшов до тями тоді, коли він разом з автомобілем УАЗ приземлився на дорогу. ОСОБА_6 знову вдарився і відчув ще більший біль в області шиї та лівої ноги. В той момент ОСОБА_6 хотів тільки одного, щоб ця пригода якнайшвидше закінчилася, оскільки біль в тілі ставав більш різким, болючим та нестерпним. Кожен крок ОСОБА_6 приносив йому нестерпну фізичну біль, він зміг пройти 10-15 метрів, після чого його покинули сили та він упав на дорогу.

З місця ДТП ОСОБА_6 був госпіталізований до медичного закладу. В період з 01.08.2022 по 06.09.2022 ОСОБА_6 перебував на лікуванні та 23.08.2022 переніс хірургічне втручання на лівій нозі. ОСОБА_6 переживав, щоб операція пройшла успішно та в подальшому він зміг ходити і повернутися на роботу, оскільки на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери. Більше п`яти тижнів ОСОБА_6 був прикутий до ліжка та весь час відчував фізичний біль, переживав за своє здоров`я та долю своїх батьків. Отримані внаслідок ДТП травми і пережита операція нагадували про себе фізичним болем і ОСОБА_6 щоразу пригадував події ДТП, що завдає йому переживань. Тривалий час ОСОБА_6 проходив реабілітацію та йому здавалося, що він заново вчиться ходити. Така безпорадність ОСОБА_6 викликала в нього переживання щодо стану його здоров`я. ОСОБА_6 не міг працювати, повноцінно здійснювати догляд за своїми батьками. Повноцінне спілкування з рідними, друзями та знайомими було обмежено їх короткотривалими відвідинами ОСОБА_6 у медичному закладі, оскільки його самопочуття не дозволяло тривалих відвідин.

Потерпілий ОСОБА_6 уважає заподіяні йому страждання значними та їх розмір оцінює в 250000,00 гривень, а тому прохав стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_10 дану суму на відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода ОСОБА_6 , оскільки в результаті скоєння ОСОБА_10 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 заподіяно глибокі фізичні та моральні страждання, які призвели до істотних змін в його звичайному способі життя, неможливості реалізації своїх звичок і бажань, що потягло за собою порушення і ускладнення підтримки соціальних зв`язків з оточуючими людьми та потреби вжиття постійних заходів до відновлення попереднього стану.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 заподіяну моральну шкоду в розмірі 13000,00 гривень (т.2 а.с.71,76,130).

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 цивільного позову, та вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, ступінь та глибину моральних страждань ОСОБА_6 , яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормального укладу життя, суд вважає за доцільне цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_10 237000,00 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди (250000,00-13000,00).

В обґрунтування заявленого цивільного позову потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що йому заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді забою грудної клітки, перелому 9 та 10 ребер лівої половини грудної клітки, ЗЧМТ, струсу головного мозку, ділянка припухання і ущільнення м`яких тканин на задній поверхні колінного суглобу. Після того як водій автомобіля Nissan ОСОБА_10 допустив зіткнення з автомобілем УАЗ 2206, яким ОСОБА_7 керував як водій, автомобіль УАЗ разом з ОСОБА_7 та пасажирами підкинуло в повітря, внаслідок чого ОСОБА_7 ударився головою об салон автомобіля та грудною кліткою об кермо автомобіля і відразу відчув різкий біль, страх за своє життя, після чого втратив свідомість. Коли ОСОБА_7 опритомнів, автомобіль уже стояв серед дороги, а в ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, вся голова була в крові, на задньому сидінні був ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не було в салоні автомобіля. ОСОБА_7 розумів, що під час ДТП удар прийшовся в задній бампер та задні двері автомобіля, зважаючи на те, що автомобіль працює на газовому паливі, тому ОСОБА_7 почав переживати, щоб не було зриву балону з газом і автомобіль з людьми не згорів та він сказав, щоб його колеги вийшли із салону автомобіля. Пересилюючи різкий біль у грудній клітині та головокружіння, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та, відчувши нестерпний біль у лівому коліні, він зміг відійти декілька кроків від автомобіля та сів на дорозі. Все тіло ОСОБА_7 пронизував різкий біль, його нудило. ОСОБА_7 не міг дихати, здавалося, що грудна клітина відмовлялася вдихати повітря.

Після ДТП у період з 01.08.2022 по 19.09.2022 ОСОБА_7 перебував на лікуванні. В нього був перелом ребер, три тижні він був прикутий до ліжка, йому ставили капельниці. ОСОБА_7 відчував різкий біль при кожному вдихові та видихові, а тому переживав, щоб у подальшому зміг нормально дихати. Також у ОСОБА_7 опухла нога і при кожному крокові він відчував різкий біль, а тому переживав, щоб у подальшому зміг ходити. Різкий біль у грудній клітині щоразу нагадував ОСОБА_7 про обставини ДТП і він відчував страх за своє здоров`я. Реабілітаційний період після травми ОСОБА_7 дався дуже важко.

У зв`язку з поганим самопочуттям у ОСОБА_7 не було сил спілкуватися з рідними, друзями, а його мати в свої 80 років та слабким здоров`ям була змушена доглядати його, що завдало ОСОБА_7 ще більших страждань.

Потерпілий ОСОБА_7 уважає заподіяні йому страждання значними та їх розмір оцінює в 250000,00 гривень, а тому прохав стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_10 дану суму на відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_10 заподіяна моральна шкода потерпілому ОСОБА_7 , оскільки в результаті скоєння ОСОБА_10 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 заподіяно глибокі фізичні та моральні страждання, які призвели до істотних змін в його звичайному способі життя, неможливості реалізації своїх звичок і бажань, що потягло за собою порушення і ускладнення підтримки соціальних зв`язків з оточуючими людьми та потреби вжиття постійних заходів до відновлення попереднього стану.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в розмірі 13000,00 гривень (т.2 а.с.72,75,131).

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 цивільного позову, та вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормального укладу життя, суд вважає за доцільне цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_10 237000,00 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди (250000,00-13000,00).

В обґрунтування заявленого цивільного позову потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що йому заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді післятравматичної, вертеброгенної церквікобрахіалії з вираженим місцево-тонічним синдромом, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійної рани волосистої частини голови, забою грудної клітки та грудного відділу хребта. Після того як водій автомобіля Nissan ОСОБА_10 допустив зіткнення з автомобілем УАЗ 2206, в якому їхав ОСОБА_8 як пасажир, автомобіль УАЗ 2206 разом з ОСОБА_8 підкинуло в повітря і автомобіль обернувся навколо своєї осі. ОСОБА_8 ударився головою та спиною об салон автомобіля та відразу відчув різкий біль в області голови, спини, внаслідок чого він втратив свідомість. ОСОБА_8 опритомнів тоді, коли водій автомобіля УАЗ 2206 ОСОБА_7 сказав, щоб виходили з машини. В ОСОБА_8 дуже боліла голова, з якої текла кров. ОСОБА_8 відчував різкий біль в області грудної клітини та хребта, але він з останніх сил зібрався та вийшов з автомобіля. ОСОБА_8 обійняв страх за своє життя, здоров`я. Після ДТП у період з 01.08.2022 по 23.09.2022 ОСОБА_8 перебував на лікуванні та переніс хірургічне втручання на голові.

ОСОБА_8 переживав, щоб операція пройшла успішно. Більше трьох тижнів ОСОБА_8 був прикутий до ліжка та весь час відчував фізичний біль в області спини, грудної клітини, а головний біль став постійним. ОСОБА_8 переживав за те, щоб він зміг перебороти недугу та нормально рухатися, аби повернутися до роботи, оскільки тільки він у сім`ї отримує заробітну плату, а його дружина стоїть на обліку в центрі зайнятості та повністю перебуває на його утриманні.

Потерпілий ОСОБА_8 уважає заподіяні йому страждання значними та їх розмір оцінює в 250000,00 гривень, а тому прохав стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_10 дану суму на відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що винними діями обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 заподіяна моральна шкода, оскільки в результаті скоєння ОСОБА_10 дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 заподіяно глибокі фізичні та моральні страждання, які призвели до істотних змін в їх звичайному способі життя, неможливості реалізації своїх звичок і бажань, що потягло за собою порушення і ускладнення підтримки соціальних зв`язків з оточуючими людьми та потреби вжиття постійних заходів до відновлення попереднього стану.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_10 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_8 заподіяну моральну шкоду в розмірі по 13000,00 гривень кожному (т.2 а.с.70,74,132).

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 цивільного позову, та вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_8 , яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, порушення нормального укладу життя, суд вважає за доцільне цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково та стягнути на його користь з ОСОБА_10 237000,00 гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди (250000,00-13000,00).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не обирався.

Обвинувачений ОСОБА_10 не допускав невиконання обов`язків, покладених на нього КПК, не допускав безпричинних неявок до суду, тому суд не знаходить підстав для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому клопотання прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

Ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області в справі № 532/1139/22 (1-кс/532/390/2022) від 04 серпня 2022 року накладено арешт на майно, а саме на: автомобіль Nissan Altima д.н.з НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_12 ; автомобіль УАЗ д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ПАТ «Полтаваобленерго», які були визнані речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку із закінченням судового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, необхідно скасувати накладений арешт майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по справі були проведені експертизи, а тому з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави слід стягнути витрати за проведення даних експертиз у сумі 3775,60 гривень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374, 395, п. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з часу фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області в справі № 532/1139/22 (1-кс/532/390/2022) від 04 серпня 2022 року скасувати.

Речові докази:

-автомобіль Nissan Altima, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_12 ;

-автомобіль УАЗ д.н.з НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, повернути ПАТ «Полтаваобленерго».

Цивільний позов прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь КНП «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради (39200, м. Кобеляки, вул. Шевченка, 78/109, , р/р НОМЕР_7 в АТ «Полтава-Банк», ІПН 30) витрати на стаціонерне лікування потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в сумі 7484,05 (сім тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 05 коп.) гривень.

Цивільний позов прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 23, , р/р НОМЕР_8 в АТ КБ «ПриватБанк», ІПН 11, св-во ПДВ № 100064861) витрати на стаціонерне лікування потерпілого ОСОБА_5 в сумі 120993,89 (сто двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто три грн. 89 коп.) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 360000,00 (триста шістдесят тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 237000,00 (двісті тридцять сім тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 237000,00 (двісті тридцять сім тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 237000,00 (двісті тридцять сім тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 3775,60 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять грн. 60 коп.) гривень вартості проведених експертиз.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя