Справа № 373/2695/23
Номер провадження 1-кп/373/82/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

19 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000474 від 14.10.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романчуки Буринського району Сумської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

установив:

На розгляді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, в якому ОСОБА_4 обвинувачується за ч.1 ст. 115 КК України, а саме: у тому, що 13.10.2023, приблизно о 02:00 год, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , 1957 р.н., з яким у нього виник конфлікт під час спільного вживання спиртних напоїв, взяв зі столу кухонний ніж та наніс два удари в область грудей потерпілого, чим спричинив йому проникаючі колото-різані рани. Після цього з метою доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_4 взяв невстановлений в ході досудового розслідування предмет, яким наніс не менше пяти ударів по голові та тулубу потерпілого. Смерть ОСОБА_6 настала на місці події в період часу з 02:05 год до 05:00 год 13.10.2023 від відкритої черепно-лицевої травми з переломом кісток обличчя, основи та склепіння черепа, крововиливами під оболонки шлуночка та речовину головного мозку.

14.10.2023 об 11:00 год ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_6 .

На досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_4 з моменту його затримання (14.10.2023) було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який після надходження обвинувального акта до суду для цілей забезпечення судового розгляду кримінального провадження неодноразово продовжено ухвалою суду від 04.01.2024, ухвалою суду від 22.02.2024, ухвалою суду від 19.04.2024 та ухвалою суду від 22.05.2024 зі строком дії до 20.07.2024.

18.07.2024 прокурор скерував до суду письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 19.07.2024 прокурор підтримав клопотання та просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів. Вказав, що термін дії цього запобіжного заходу згідно ухвали суду від 22.05.2024 спливає 20.07.2024, а тому є потреба продовжити йому раніше обраний запобіжний захід, оскільки судовий розгляд ще не закінчено, обґрунтованість обвинувачення не зменшилась, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати до тепер. Під час з`ясування обставин справи отримані висновки молекулярно-генетичних експертиз, які дали підстави прокурору змінити висунуте обвинувачення, уточнивши його тим, що удари потерпілому ОСОБА_6 були також нанесені дерев`яним ослінчиком.

Підставою вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) прокурор зазначає той факт, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини (ч.1 ст. 115 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Обвинувачений змінив свою позицію, що була на досудовому розслідуванні, і не визнає не лише своєї винуватості, а й тих обставин, що він був в помешканні потерпілого у ніч вбивства та розпивав з ним спиртні напої, під час чого у нього виник конфлікт з потерпілим.

Прокурор також звернув увагу суду, що розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у виді позбавлення волі, у випадку доведеності вини, на що вже вказують результати судових молекулярно-генетичних експертиз, зокрема та, яка виявила сліди крові потерпілого на штанах обвинуваченого, останній може вдатись до спроб переховування від суду аби уникнути відповідальності, що є досить реальним з огляду на відсутність у нього сім`ї, роботи або інших міцних соціальних зав`язків. Крім того, з огляду на насильницький та жорстокий характер вчинення кримінального правопорушення, яке обгрунтовано інкримінуються ОСОБА_4 , останній, на думку прокурора, в силу своїх психологічних особливостей та зловживання алкогольними напоями, перебуваючи на волі, може впливати, як прямо, так і опосередковано на свідків, які йому відомі та можуть змінити свої показання або уникати свідчити проти нього в суді.

Обвинувачений просив звільнити його з-під варти, посилаючись на те, що вагомих та прямих доказів його винуватості не має. Він сподівається на виправдання, а тому не збирається переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як необґрунтованого. Вважає, що застосування будь-якого більш м`якого запобіжного заходу буде достатньо для забезпечення судового розгляду та виконання обвинуваченим свої процесуальних обов`язків. Просив зважити на ту обставину, що обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою, з`ясування обставин кримінального правопорушення фактично закінчилось.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині, що стосується клопотання прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з наступного.

Обвинувачуваний утримується судом під вартою з початку прийняття обвинувального акта до розгляду, з 04.01.2024, тобто більш як шість місяців. Судовий розгляд кримінального провадження триває та перебуває на завершальній стадії з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами. Прокурор змінив обвинувачення уточненням предмета, яким наносились удари потерпілому і суд надав стороні захисту час для захисту від зміненого обвинувачення. Під час з`ясування обставин обґрунтованість обвинувачення не зменшилась, версія сторони захисту не підтвердилась.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За правилами ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотання суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, відомості про особу обвинуваченого та викладені в обвинувальному акті обставини, за яких настала смерть потерпілого, свідчать про наявність підстав для застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, встановлена слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не оскаржена стороною захисту підтверджується змістом обвинувального акта, сукупністю матеріалів досудового розслідування, де серед іншого містяться відомості про затримання ОСОБА_4 наступного дня після вбивства, про невідкладений огляд місця події, вилучення речей та пред`явлення їх для впізнання свідку, про участь обвинуваченого у слідчому експерименті від 14.10.2023 тощо. Крім того, під час судового розгляду висунуте ОСОБА_4 обвинувачення не зменшилось та підкріплено прокурорам шляхом подання висновкі судових молекулярно-генетичних експертиз.

Також судом встановлено, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки: він не перебуває у сімейних відносинах, офіційно не працевлаштований та не має осіб, яких би він утримував.

ОСОБА_4 інкримінується особливо тяжкий злочин умисне вбивство, що вчинене в стані алкогольного сп`яніння та, як вбачається зі змісту обвинувального акта, щодо особи похилого віку, жорстоким способом (забиття до смерті), а тому у випадку доведення винуватості йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

Отже, у суду немає підстав вважати, що ризик втечі обвинуваченого від суду не існує або зменшився. Крім цього, доказів високої правосвідомості, внутрішньої організації та дисциплінованості обвинуваченого немає, оскільки він не був реалізованим в соціумі, вів розкуте приватне життя, а його участь у судовому засіданні забезпечена саме триманням під вартою.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та спосіб вчинення кримінального правопорушення, характер насильницьких дій та їх жорстокість по відношенню до потерпілого, а також заперечення обвинуваченим своїх попередніх показань на слідчому експерименті вказує на те, що існує високий ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вдатись до будь-якого способу ухилення від відповідальності за вчинене, в тому числі і шляхом впливу на свідків (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК).

Ураховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що існує підвищений ступінь можливості (ризик) ухилення (переховування) обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, а також не виключається реальний ризик впливу обвинуваченого на свідків.

Беручи до уваги обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зав`язків та постійної роботи, його антисоціальну поведінку, суд вважає, що запобігти існуючим ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Таким чином, прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Не визнання обвинуваченим своєї винуватості з посиланням на недостатність та неналежність доказів не усуває вищенаведених ризиків та не свідчить про необґрунтованість обвинувачення, оскільки судовий розгляд ще не закінчено, докази у своїй сукупності будуть оцінені судом при ухваленні вироку.

Окрім запобігання вищевказаним ризикам, запобіжний захід у виді тримання під вартою особи, яка обґрунтовано підозрюється, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідатиме суспільному інтересу та завданням правосуддя, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Отже, для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України та забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду є необхідність у продовженні застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 195, 196 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали з моменту її винесення до 16.09.2024 включно

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1