Справа № 364/144/24
Провадження № 1-кп/364/44/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.01.2024 за № 0000196 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха Володарського району Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не є депутатом, невійськовозобовязаного, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, о 05:30 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 734/2023 від 06.11.2023, на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - ( зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, Указом від 06.02.2023 № 2915-ІХ, Указом від 01.05.2023 № 254/2023, Указом від 18.08.2023 № 451/2023), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб.

В цей час, ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно та безпричинно, в період з 08.10.2023 по 15.01.2024, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до свого сина - ОСОБА_4 , з яким спільно проживає в одному будинку, домашнє насильство, яке виражалось у словесних образах, погрозах фізичного насильства, висловлюваннях нецензурною лайкою в бік потерпілого, який є інвалідом другої групи з дитинства, приниженні його честі та гідності, що призвело до психологічних страждань останнього.

Зокрема, 08.10.2023, близько 14:00, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу свого сина ОСОБА_4 , з яким разом проживають, чим вчинив психологічне домашнє насильство щодо останнього за що в подальшому, 19.10.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

13.10.2023, о 16:40, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: в будинку що по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу свого сина ОСОБА_4 , з яким спільно проживає, чим вчинив психологічне насильство щодо останнього та в подальшому, 01.11.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

02.12.2023, близько 19:00, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: в будинку що по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу свого сина ОСОБА_4 , з яким разом проживає, чим вчинив психологічне насильство щодо останнього та в подальшому, 11.12.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

15.01.2024, близько 20:00, перебуваючи за місцем свого проживання, в будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лексикою в бік свого сина ОСОБА_4 , з яким вони спільно проживають, принижував його честь та гідність, чим вчинив психологічне насильство щодо потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_6 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо свого сина ОСОБА_4 , з яким вони проживають спільно в одному будинку, що призвело до психологічних (моральних) страждань, які супроводжуються змінами в емоційному стані у вигляді тривоги, страхів, емоційної напруги, відчуття психологічної втоми останнього, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням щодо нього домашнього насильства з боку ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини вчинення зазначені в обвинувальному акті, вказуючи, що повністю погоджується із правовою кваліфікацією своїх дій. Суду вказав, що розкаюється у вчиненому та обіцяв, що подібного вчиняти більше не буде.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просив визначити міру покарання для ОСОБА_6 на розсуд суду.

Суд, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, тобто за ознаками злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_6 раніше несудимий (а.к.п. 48-49), непрацюючий, неодружений, на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 50). По місцю проживання характеризується посередньо (а.к.п. 51).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить його щире каяття.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину з використання умов воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Одночасно враховуючи вищевикладене, позицію потерпілого, який міру покарання просив визначити на розсуд суду та досудову доповідь Білоцерківського районного сектора №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 11.04.2024 № 32/9/2024 (а.к.п. 39-45) щодо обвинуваченого та яка була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього показника рівня ймовірної небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без позбавлення або обмеження волі, тому суд дійшов наступного висновку.

Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1 КК України відноситься до нетяжких злочинів; наявність однієї пом`якшуючої та трьох обтяжуючих покарання обставин.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як громадські роботи на максимальний строк передбачений санкцією статті.

Таке покарання буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень, що буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому за таких обставин, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1