Справа № 161/6489/24
Провадження № 1-в/161/173/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 квітня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання подання начальника Луцького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

02.04.2024 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло подання начальника Луцького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Луцькому РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області з 18 квітня 2022 року відповідно до вищевказаного вироку суду, який набрав законної сили 25 березня 2022 року, ОСОБА_4 був 02 травня 2022 року під розписку ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного покарання. Однак, з 24 лютого 2022 року по теперішній час ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , покарання у виді громадських робіт не відбуте. Таким чином, оскільки з часу набрання законної сили вироком минуло більше 2 років, нового кримінального правопорушення ОСОБА_4 не скоїв, а тому орган пробації просить звільнити засудженого від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У судове засідання прокурор, представник органу пробації, а також засуджений ОСОБА_4 не прибули, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, прокурор та представник органу пробації подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за відсутності останніх, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Дослідивши матеріали подання та додані докази, суд дійшов такого висновку.

Із матеріалів подання вбачається, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Луцькому РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" в Волинській області з 18 квітня 2022 року відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, який набрав законної сили 25 березня 2022 року.

Положення ст. 80 КК України передбачають нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюють імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування чи вчинення засудженим нового злочину, що є підставами для зупинення перебігу такого строку чи його переривання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вищенаведене свідчить, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: 1) закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; 2) не ухилення засудженого від відбування покарання; 3) не вчинення засудженим протягом встановлених ч. 1 та ч.3 ст. 80 КК України строків нового злочину.

У судовому засіданні встановлено, що за час перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації, станом на 02 квітня 2024 року ОСОБА_4 не відбув призначене вироком суду покарання у виді громадських робіт.

Разом з тим, ОСОБА_4 з 24.02.2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації.

Згідно довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2024 ОСОБА_4 продовжує проходити військову службу по мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено відсутність умисного ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт у строки, визначені ст. 80 КК України.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність існування поза розумним сумнівом сукупності фактів, які б слугували підставою для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування в даному випадку положень ч. 3 ст. 80 КК України.

Крім цього, згідно вимоги ДІАП НП України вбачається, що з моменту ухвалення вироку ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину не притягувався.

Таким чином, судом встановлено, що строк давності виконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався і на даний час минув.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України визначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років при засудженні до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин та з дня набрання зазначеним вироком законної сили минуло більше 2 років, а тому засудженого слід звільнити від відбування призначеного покарання, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Луцького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2022 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий