ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1097/24 Справа № 235/3306/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2024 року за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000136 від 20.02.2024 року щодо підозрюваної ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2024 року, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці з 15 травня 2024 по 15 липня 2024 року включно в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що прокурором безпосередньо в судовому засіданні не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Враховуючи наявність неповнолітніх дітей у підозрюваної, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під варту необхідно відмовити.

Із вказаним судовим рішенням не погодився прокурор та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На обґрунтування своїх вимог вказує про наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою, фактичні обставини провадження та дані про особу обвинуваченої, в тому числі її сімейний, майновий стан та стан здоров`я. Крім того, під час дії воєнного стану, ОСОБА_8 може переховуватись на тимчасово окуповані території України, крім того переховуватись шляхом евакуації з м. Костянтинівка на будь-яку іншу територію України.

Також зауважує, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, зокрема тим, кому збувала наркотичну речовину, понятим та безпосередньо свідку, яким проводилась оперативна закупка.

Вказує, що її єдиним джерелом доходу є збут наркотичних засобів, враховуючи її фінансовий стан, відсутність постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, вона може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Так, застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя вказав про наявність заявлених прокурором ризиків, однак зазначивши про наявність малолітніх дітей у підозрюваної ОСОБА_8 , ствердив про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Однак слідчим суддею належним чином не враховано, що наявність малолітніх дітей у ОСОБА_8 не було стримуючим фактором для вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом психотропних речовин, в якому остання підозрюється, також не враховані обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту впевненість у тому, що ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вказані обставини слідчий суддя належним чином не оцінив та обрав ОСОБА_8 запобіжний захід, який не зможе запобігти заявленим ризикам та є необґрунтовано м`яким.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційним судом.

При розгляді клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 20 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 травня 2024 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до пред`явленої підозри, починаючи з лютого 2024 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, свідомо знаючи, що операції з наркотичними засобами є незаконними, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 530-v від 22.12.2006, вирішила займатися збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, на території м. Костянтинівка Донецької області.

З метою отримання від своєї незаконної діяльності прибутку, ОСОБА_8 підшукувала з кола своїх знайомих бажаючих придбати психотропну речовину, при цьому уточнювала суму, на яку покупець бажає придбати дану речовину та масу особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

09 квітня 2024 року ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизно о 12 годині 20 хвилин зустрілась з оперативним покупцем ОСОБА_10 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», попередньо домовившись про продаж вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та надавши номер банківської карти для перерахування грошових коштів.

У той же день, приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно придбала у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановлених досудовим слідством осіб невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Далі, у той же день, приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходячись разом з оперативним покупцем ОСОБА_10 у квартирі АДРЕСА_1 , дістала з верхньої частини білизни поліетиленовий пакет невстановленого досудовим слідством об`єму особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP та відсипавши з нього невстановлений слідством кількість речовини у паперовий згорток, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збула ОСОБА_10 один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною зеленого кольору масою 0,1562 г, яка у своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 0,1220 г, за грошові кошти у сумі 2000 грн.

PVP включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено «Таблиця І, Список № 2).

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєні незаконного придбання, зберігання та збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження, зокрема: рапортом про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту оперативного покупця ОСОБА_10 від 27.02.2024 який пояснив, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання розповсюджує наркотичні речовини, а саме «Альфа-PVP»; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.02.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 23.02.2024 року; протоколом огляду грошових купюр від 09.04.2024; протоколами огляду покупця від 09.04.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 які були присутні при проведені першої оперативної закупівлі; протоколом допиту оперативного покупця ОСОБА_10 від 09.04.2024 у якому від пояснив, що під час оперативної закупівлі наркотичних засобів придбав у ОСОБА_8 наркотичну речовину, імовірно «Альфа-PVP» (солі), яка зберігалась у поліетиленовому пакеті та мала порошкоподібний вид зеленого кольору; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ 19/105-24/2693-НЗПРАП від 17.04.2024, згідно якого надана на дослідження порошкоподібна речовина масою 0,1562 г містить особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) становить 0,1220 г; повідомленням про підозру ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 ; довідкою № 17-22042024/14210.

Тобто, на даному етапі є всі підстави вважати, що підозра ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.307 КК України є обґрунтованою.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що у випадку незастосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, підозрювана матиме можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим також погодився і слідчий суддя, однак належно не оцінив всіх обставин провадження.

Так, за вчинений ОСОБА_8 злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років, свідки, допитані у ході досудового розслідування, у судовому засіданні не допитувалися, підозрювана раніше судима, що свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_8 не працевлаштована, суспільно-корисливою працею не займається, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак вказане не було для неї стримуючим фактом вчинення кримінального правопорушення, отже остання не має міцних соціальних зв`язків. Вказане беззаперечно вказує на наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 КК України.

На думку апеляційного суду, виходячи зі змісту оголошеної ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2024 року за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000136 від 20.02.2024 року щодо підозрюваної ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, скасувати.

Постановити нову якою задовольнити клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_9 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 20 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 червня 2024 року по 08 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яку підозрювана або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

?здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді