Справа № 635/749/24
Провадження № 1-кп/635/548/2024
ВИРОК

Іменем України

20 березня 2024 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Слобода, Недригайлівського району Сумської області, громадянина України, розлученого, не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Роменського міського суду Сумської області від 02.10.1996 року за ч. 2 ст. 118, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі;

- вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 09.04.2001 року за ст. 189-2, ст. 189-1, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 89 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 26.05.2004 року за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Роменського міського суду Сумської області від 31.01.2005 року за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі;

- вироком Слов`яносербського районного суду Луганської області від 27.01.2006 року за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 28.09.2017 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України до 1 року 15 днів позбавлення волі;

- вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25.02.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

- вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2020 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 06.08.2021 року по відбуттю строку покарання,

- вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2022 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз 02.06.2022 року Роменським міськрайонним судом Сумської області, за ст. 186 ч. 2 КК України, до 4 років позбавлення волі, 15.02.2022 прибув для відбування покарання до Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», за адресою с. Темнівка, вул. Харківська 3, де неодноразово раніше був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст. 391 КК України.

За час перебування у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_3 неодноразово допускав порушення режиму утримання. Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_3 на шлях виправлення та перевиховання не став, діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_3 порушення режиму утримання у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» на нього було накладено 18 дисциплінарних стягнень, з яких чотири рази у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) а саме: 25.05.2023 ДІЗО за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання не цензурних та жаргонних слів, 08.06.2023 ДІЗО за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання не цензурних та жаргонних слів, 23.06.2023 за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання не цензурних та жаргонних слів, 31.10.2023 за порушення правил пересування засуджених, неввічливе ставлення до персоналу установи та вживання нецензурних та жаргонних слів та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) а саме: 20.07.2023 ПКТ за гру в настільні ігри з метою здобуття матеріальної винагороди.

Так, 14.11.2023 року, об 11 годині 30 хвилин, начальник відділення соціально-психологічної служби №14, лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 , в черговій частині установи запропонував засудженому ОСОБА_3 після відбуття ним дисциплінарного покарання у ДІЗО, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме: до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому було вже призначено начальником відділення спальне місце. Також було роз`яснено засудженому ОСОБА_3 , що він зобов`язаний буде виконувати встановлені правила діючого законодавства, а саме: дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку. При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. В присутності ОСОБА_6 , а також в присутності чергового помічника начальника установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , старшого днювального СПС № 14 засудженого ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також з тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе не ввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого відділення установи.

Засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, Правила внутрішнього розпорядку розділ 2 п. 3 та ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 було пред`явлено вимоги, згідно діючого законодавства України прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14, або інше відділення установи, але і після цього в присутності вказаних осіб ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та, передбачаючи його наслідки в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги.

Також засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

Крім того, 14.11.2023 року, о 15 годині 30 хвилин, начальник відділення соціально-психологічної служби №14, лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 , в черговій частині установи запропонував засудженому ОСОБА_3 після відбуття ним дисциплінарного покарання у ДІЗО, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме: до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому було вже призначено начальником відділення спальне місце і йому було роз`яснено, що він зобов`язаний буде виконувати встановлені правила діючого законодавства, а саме: дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку. При цьому, засуджений ОСОБА_3 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висловлював. В присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , старшого днювального СПС № 14 засудженого ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_11 , засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також з тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе не ввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого відділення установи.

Засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, Правила внутрішнього розпорядку розділ 2 п. 3 та ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, засудженому ОСОБА_3 було пред`явлено вимоги, згідно діючого законодавства України прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14, або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та, передбачаючи його наслідки в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

Крім того, 15.11.2023 року о 15 годині 30 хвилин, начальник відділення соціально-психологічної служби №14, лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 , в черговій частині установи запропонував засудженому ОСОБА_3 після відбуття ним дисциплінарного покарання у ДІЗО, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме: до відділення соціально-психологічної служби № 14 або до іншого відділення установи, де йому було вже призначено начальником відділення спальне місце. Засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено, що він зобов`язаний буде виконувати встановлені правила діючого законодавства, а саме: дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_3 був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я він не висказував. В присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_13 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 , старшого днювального СПС № 14 засудженого ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_15 , засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_3 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також з тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе не ввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби № 14, або до будь-якого іншого відділення установи.

Засудженому ОСОБА_3 були роз`яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, Правила внутрішнього розпорядку розділ 2 п. 3 та ст. 391 Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України.

Після чого, засудженому ОСОБА_3 були пред`явлені вимоги, згідно діючого законодавства України прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 14, або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та, передбачаючи його наслідки в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги.

Засудженому ОСОБА_3 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_3 може та стан здоров`я його задовільний.

У вищевказані періоди часу, засуджений ОСОБА_3 неодноразово оглядався на стан здоров`я, лікарем-терапевтом ОСОБА_16 , лікарем-терапевтом ОСОБА_17 і під час цих медичних оглядів, скарг на поганий стан здоров`я засуджений не висловлював. Також було засвідчено, що засуджений за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.

Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КПК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 3, 4 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Зазначив, що він був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, але умисно систематично порушував режим відбування покарання. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за ст. 391 КК України як злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі і яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідней достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він неодноразово судимий, відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100), за місцем відбування покарання характеризується негативно, розлучений, на обліку у психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі.

Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2022 року за ч.2 ст.186 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з 20 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1