Справа № 461/2114/24
Провадження № 1-кс/461/3562/24
УХВАЛА

12.06.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не одруженого, із середньою технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 20.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 , 20.01.2024 приблизно о 16 год 45 хв, знаходячись неподалік кафе «Кнайпа», що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який попередньо виник між ним та потерпілим ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення останньому тяжкого тілесного ушкодження, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи завдати останньому шкоди здоров`ю, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар ножем в ділянку шиї, чим спричинив останньому проникаючу рану із наскрізним пошкодженням передньої бокової стінки трахеї та передньої стінки шийного відділу стравоходу, що супроводжувалось накопиченням повітря в клітковинні середностіння та в підшкірній клітковині грудної стінки та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

20.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.01.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий зазначив, що станом на день подання вказаного клопотання продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі. Наголосили, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України було скеровано до Яворівського районного суду Львівської області, що додатково свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний проти задоволення клопотання слідчого заперечував. Зазначив, що факт протиправності своїх дій визнає, однак умислу заподіювати потерпілому тяжкі тілесні ушкодження не мав, оскільки захищався від дій останнього. Повідомив, що самостійно викликав поліцію, місце події не залишав, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що стороною обвинувачення не обґрунтовано належними та допустимими доказами наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, а в клопотанні містяться лише загальні фрази. Зазначив, що відповідно до практики ЄСПЛ тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання піл вартою. Додатково наголосив, що підозрюваний ОСОБА_5 визнає протиправність своїх дій, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце проживання, хворіє, у зв`язку з чим просив обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 20.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.01.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду Львівської області від 22.01.2024, щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 19.03.2024 включно.

15.03.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», строком на 60 днів, тобто до 20.04.2024 включно.

18.04.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», строком на 60 днів, тобто до 16.06.2024 включно.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Стороною обвинувачення на підтвердження обгрунтованості підозри та наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України долучено:

- протоколом огляду місця події від 20.01.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

- показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 21.01.2024;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 26.01.2024;

- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 20.01.2024;

- висновком експерта №119 від 21.02.2024;

- протоколом огляду відеозаписів від 20.01.2024;

- іншими матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, слідчим суддею. під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри, з якою погоджується суд і на момент розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження строку застосування щодо нього обмежувального заходу.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) - (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі. Крім того, слідчим суддею встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України було скеровано до Яворівського районного суду Львівської області, що додатково підтверджує наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України), потерпілий, свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного .

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею також приймається до уваги, що в результаті проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, по справі призначено ряд експертиз.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, слідчий суддя враховує службову характеристику ОСОБА_5 надану ТВО начальника штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 27.02.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_5 за час проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони, до службових обовязків відноситься пасивно, відзначається низькою відповідальністю за доручену справу. Крім того, останній знаходиться у самовільному залишенні військової частини з 13 грудня 2023 року.

Покликання сторони захисту на постійне місце проживання та ряд захворювань, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали справи не містять, та такі не були надані стороною захисту.

Відтак, слідчий суддя вважає, що доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого із застосуванням насильства, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, виникає необхідність у продовженні стосовно останнього строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

При цьому, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 липня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Повний текст ухвали проголошено 14 червня 2024 року о 15 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1