Справа № 299/2609/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників судового провадження обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження № 11-кп/4806/262/24 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2024 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження № 11-кп/4806/262/24 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2024 року, у задоволенні клопотання захисника у кримінальному провадженні №0000007 від 01.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про зміну запобіжного заходу на м`якший відмовлено.

Клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, задоволено.

Продовжено дію запобіжного заходу, застосованого Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2024 у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000007 від 01.01.2024 року, - на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали до 28.06.2024 включно.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 01 січня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2024 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.04.2024.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся в суд із клопотанням про продовження строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а також існування ризиків, що констатовані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, такі не зменшилися. Тому вважає дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 діб.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, та захисник заявила письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на м`якший. Клопотання захисника обґрунтовано тим, що не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою лише тяжкість кримінального правопорушення. Стверджує, що ризики перестали існувати, обвинувачений є не судимим, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні двоє дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, має постійне місце проживання.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовляючи у задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , суд вказав, що враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності, прокурор довів, а суд переконався, що з часу обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з часу його застосування, обставини у кримінальному провадженні не змінилися, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам. А також вказав, що сторона захисту не довела, що наведені в Ухвалі про застосування запобіжного заходу ризики зникли або зменшилися, чи обставини, які враховані при обранні запобіжного заходу - змінилися. Відтак, відсутні законні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій вказала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам як КПК України так і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підзахисного слід було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочинів він не вчиняв. Вважає, що ризики та докази в даному кримінальному провадженні відсутні. Зазначає, що судом не взято до відома те, що у підзахисного ОСОБА_5 на утриманні двоє малолітніх дітей, одне з яких являється інвалідом підгрупи «А», з народження хворіє дуже рідкісною хворобою «синдром Крузона», а також не враховано відсутність доходів за 2023 рік. Просить суд, оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу в якій відмовити в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, неявка яких з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

У відповідності до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні твердження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Всупереч доводів апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними судом доказами, яким дана належна оцінка.

Разом із тим, суд першої інстанції дав належну оцінку фактам відсутності обставин, які би перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідності проведення судом процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не надано жодних доказів, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає продовженню дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду про те, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений може переховуватися від суду, кримінальне правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , належать до тяжких злочинів, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком до 10 років, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що наведені у клопотанні прокурора ризики ґрунтуються виключно на припущеннях, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, більш того, місцевим судом обґрунтовано зазначено, чому суд дійшов саме таких висновків і що вони підтверджуються матеріалами кримінального провадження, і з такою мотивацією погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вищевказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких. Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту фактично не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, відомостей про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Тому, колегія суддів вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист обвинуваченого були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені в апеляційній скарзі мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник-адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не посилається.

Що стосується розміру застави, то апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 182 КПК України, - у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виключними випадками даному випадку вважаються вчинення злочину в умовах воєнного стану та в сфері обігу наркотичних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що залишення без змін розміру застави як альтернативи, то 605 600,00 грн. для непрацюючого обвинуваченого є завідомо непропорційною сумою його доходам, тобто фактично запобіжний захід є безальтернативним, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки обговорюючи питання щодо зменшення обвинуваченому ОСОБА_5 розміру застави, слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним.

Стороною захисту не надано достатніх доказів, що свідчили б про непомірність визначеного розміру застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З наданої захисником ОСОБА_6 довідки про доходи від 03.06.2024 року, вбачається, що за 2023 рік сума доходу складає 59 479,29 грн., що також, в свою чергу, не дає змоги ОСОБА_5 внести розмір застави, яку пропонує захисник.

Суд першої інстанції при визначенні розміру застави дотримався вимог діючого законодавства в повному обсязі, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину та особи обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним, підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою або зменшення обвинуваченому розміру застави, колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 , доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2024 року, якою обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді