Справа № 461/1530/24
Провадження № 1-кс/461/1209/24
УХВАЛА
23.02.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
Слідчий просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 ;
- автомобіль марки «ЗАЗ 968 МГ», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 , номер двигуна: НОМЕР_6 ;
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 .
22 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України.
Вказує, що відповідно до санкції ч. 4 ст. 368 КК Україну, встановлено покарання від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Тому, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 131, ст. 170 КПК України, слідчий просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на це майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Власник майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України про розгляд клопотання не повідомлявся.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Згідно з матеріалами справи просить суд розглядати клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримує.
Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , згідно рішення I сесії VIII скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області №01 від 08.12.2020 року набув повноважень депутата Бібрської міської ради та відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.
Відповідно до рішення I сесії VIII скликання Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області №01 від 08.12.2020 року ОСОБА_4 набув повноважень депутата Бібрської міської ради та відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.
На початку січня 2024 року, ОСОБА_6 , зустрівся з ОСОБА_4 для обговорення питання щодо виділення земельної ділянки в довгострокову оренду. Під час зустрічі ОСОБА_4 , вказав, що умови виділення земельної ділянки в довгострокову оренду йому повідомить ОСОБА_5 , та надав номер його мобільного телефону.
Реалізовуючи відповідну домовленість з ОСОБА_4 , 31.01.2024, в першій половині дня, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами, повідомив ОСОБА_6 про необхідність передачі коштів в розмірі 40 000 доларів США голові постійної комісії з питань земельних відносин та архітектури Бібрської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_4 за вчинення ним дій з використанням свого службового становища, а саме винесення питання на розгляд постійної комісії з питань земельних відносин та архітектури Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, щодо збільшення терміну оренди земельної ділянки та надання рекомендацій комісією щодо його затвердження сесією Бібрської міської ради Львівського району Львівської області для прийняття позитивного рішення на користь ОСОБА_6
ОСОБА_6 усвідомлюючи, що у разі відмови виконати вищевказану умову, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будуть вчинені дії, пов`язані із створенням перешкод для продовження строку оренди земельної ділянки, погодився надати неправомірну вигоду.
11.02.2024 близько 14 години ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_4 у приміщенні закладу «Егерзунд Морепродукти», що у м. Львові по вул. Стрийській, 200 А, корпус 1 та повідомив, що готовий надати неправомірну вигоду, однак повідомив, що вказана сума є дуже великою, у відповідь на що ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, повідомив остаточну суму неправомірної вигоди у розмірі 30 000 доларів США, яку необхідно передати двома частинами, і така неправомірна вигода в подальшому буде розподілена між депутатами Бібрської міської ради Львівської району Львівського області.
14.02.2024 о 19:20 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_5 злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що йому необхідно прибути в Бібрську міську раду Львівської області Львівського району для написання заяви щодо внесення змін в рішення, а також зв`язатись із ОСОБА_5 , який повинен йому вказати місце передачі вищевказаної неправомірної вигоди та інші обставини.
19.02.2024 о 15.30 год. ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди, зустрівся із ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , де під час розмови передбачаючи, що ОСОБА_6 має при собі відповідну суму коштів, вказав йому, що такі необхідно залишити касиру пункту обміну валют, розташованому за адресою АДРЕСА_2 .
В свою чергу ОСОБА_6 повідомив, що на даний час він не має при собі коштів, оскільки йому не відомо, яку саме частину коштів він повинен передати, а тому він зможе передати такі на протязі одного двох днів після повідомлення йому розміру частини коштів, на що останній погодився.
В цей самий день ОСОБА_4 в телефонній розмові з ОСОБА_6 підтвердив необхідність передачі частини коштів в сумі 15 000 доларів США.
20.02.2024 ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_4 , прибув в Бібрську міську раду Львівського району Львівської області, де подав заяву про внесення змін до відповідного рішення.
Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції.
22 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 368 КК України - вимагання та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі. Відповідно до санкції ч. 4 ст. 368 КК Україну встановлено покарання від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено що у власності ОСОБА_5 , нерухоме не перебуває.
В свою чергу, встановлено, що ОСОБА_5 належить автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , автомобіль марки «ЗАЗ 968 МГ», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 , номер двигуна: НОМЕР_6 та автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 .
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим, воно ґрунтується на вимогах закону. Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваному є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 ;
- автомобіль марки «ЗАЗ 968 МГ», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова: НОМЕР_5 , номер двигуна: НОМЕР_6 ;
- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_7 , номер кузова: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1