Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/1964/24

Провадження № 11-сс/4815/59/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000241 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 березня 2024 року без визначення розміру застави.

Не погодившись з рішенням суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що матеріали клопотання не містять жодних даних, які б стверджували про те, що підозрюваний перешкоджатиме будь-яким чином досудовому розслідуванню чи ухилятиметься від участі в процесуальних діях в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Наголошує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має родину та постійне місце проживання, скарг щодо його неналежної поведінки за місцем проживання не надходило, працює вчителем у Здолбунівському ліцеї №4 та позитивно характеризується за місцем роботи. Крім того підозрюваний є особою з інвалідністю ІІ групи. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26 січня 2024 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного надійшли додаткові пояснення, з яких вбачається, що під час перебування ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі в нього суттєво погіршився стан здоров`я, загострилися хронічні захворювання опорно-рухового апарату, якими підозрюваний хворіє протягом тривалого часу, що підтверджуються копіями медичних довідок, долучених до додаткових пояснень захисника, що призвело до знерухомлення останнього та позбавило його здатності до самообслуговування. Просить також скасувати ухвалу слідчого судді від 26 січня 2024 року та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованість підозри та правильності кваліфікації статті, просив колегію суддів, з огляду на стан здоров`я підозрюваного та неможливість перебування в умовах слідчого ізолятора у зв`язку з необхідністю постійного стороннього догляду, застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та його захисника про задоволення апеляційної скарги та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення змінених апеляційних вимог, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника з урахуванням поданих змін підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою від 25 січня 2024 року № 001-170000143, для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 призначено адвоката ОСОБА_8 на строк затримання або тримання під вартою.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_8 відмовилася від апеляційної скарги та просила залишити цю скаргу без розгляду.

За приписами ч.1 ст.403 КПК, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Проте, згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги, виданого «Адвокатським об`єднанням «Лінія права», захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на підставі договору про надання правової допомоги від 31.01.2024 року, у Рівненському апеляційному суду здійснює адвокат ОСОБА_10 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1472, видане на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області від 31.08.2018 №356).

Під час апеляційного розгляду адвокат вказаного адвокатського об`єднання ОСОБА_7 та підозрюваний вказали, що заперечують проти задоволення заяви захисника ОСОБА_8 про залишення апеляційної скарги без розгляду та просили продовжити розгляд поданої апеляційної скарги та врахувати додаткові пояснення, подані захисником ОСОБА_10 .

З огляду на вказане та з урахуванням думок сторін провадження, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в прийняті заяви захисника ОСОБА_8 та продовжити розгляд апеляційного провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що 25 січня 2024 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, у світлу пору доби, в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9-а, підпункту б) пункту 2.3, пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині вул. Шкільна в м. Здолбунів, Рівненського району, Рівненської області зі сторони вул. Шевченка у напрямку вул. Коперника, неподалік перехрестя вул. Шевченка-Шкільна-Паркова, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху, а саме велосипедистки ОСОБА_11 , яка рухалася попереду у попутному напрямку по правій смузі руху та яку він міг об`єктивно виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та допустив наїзд автомобіля на велосипедистку, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду, при своєчасному прийнятті мір до реагування, в результаті чого велосипедистка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм померла на місці пригоди, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

26.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

За приписами ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 були дотримані в повному обсязі. Так, слідчою суддею враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а також не заперечується підозрюваним та захисником.

Проте, під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що під час перебування підозрюваного в слідчому ізоляторі, в нього було виявлено значне погіршення стану здоров`я, яке спричинило повне знерухомлення особи, взятої під варту та практично повністю позбавило його повноцінної здатності до самообслуговування. Дані обставини зумовлені рядом хронічних захворювань опорно-рухового апарату, якими підозрюваний страждає протягом багатьох років та на підставі яких останньому безстроково встановлено ІІ групу інвалідності. Дані захворювання підтверджуються долученими захисником копіями відповідної медичної документації.

Крім того, згідно копії медичного висновку від 19.02.2024 року Рівненської міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я держаної кримінально-виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях, 13.02.2024 року ОСОБА_6 був госпіталізований на обстеження в нейрохірургічне відділення КНП «Цетральна міська лікарня» Рівненської міської ради (епікриз №3250), за результатами якого встановлений діагноз, лікування якого в умовах Рівненської міської медичної частини є ускладненим, тому начальник ДУ «Рівненський СІ» ОСОБА_12 звернувся до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, з листом про розгляд питання про застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 , з посиланням на тяжкість кримінального правопорушення, спосіб та стан його вчинення, а також з урахуванням медичних показників та необхідності стороннього догляду, не заперечувала проти обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Так колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження та додані до апеляційної скарги копії медичних документів вважає, що на даний час ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, вказаний у клопотанні слідчого, відсутній у зв`язку з неможливістю підозрюваного самостійно пересуватися.

Тяжкість кримінального правопорушення, на яку вказувала прокурор в апеляційному суді, не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілих чи свідків в даному кримінальному провадженні, то в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на підозрюваного може бути покладений обов`язок у виді заборони спілкуватися з потерпілими та свідками, що дасть змогу запобігти такому ризику.

При цьому, в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, має дружину, яка буде доглядати за ним, сина, обоє працевлаштовані, також підозрюваний за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, сумлінно відноситься до власних трудових обов`язків, за що нагороджувався грамотами та подяками, що свідчить про міцні соціальні зв`язки останнього та про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, встановленому органом досудового розслідування.

Відповідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, враховуючи значні проблеми із здоров`ям, що підтверджується відповідними медичними документами, необхідність лікування та стороннього догляду, апеляційний суд приходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 (з урахуванням поданих змін) задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2024 року скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000241 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Здолбунів, Рівненської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого вчителем Здолбунівського ліцею № 4, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкуватися з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти.

Виконання ухвали доручити відділенню поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Строк дії ухвали до 25 березня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2