Справа № 180/557/24
У Х В А Л А

16 травня 2024 р. Колегія суддів Марганецького міського суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у залі суду в м. Марганець, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000288 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинувачених, оскільки строк дії запобіжного заходу закінчується 19 травня 2024 року, на даний час провадження не розглянуто та потребує часу для розгляду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні, тому просив суд продовжити дію запобіжного заходу на 60 днів.

Обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник підтримав позицію своїх підзахисних.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Колегія суддів заслухавши учасників процесу вважає, що обвинуваченим слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - по 14 липня 2024 року, включно.

Суд, в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, обидва раніше судимі, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Оскільки, обставини на які посилався суд при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, колегія суддів вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються у тому, що вчинили особливо тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання до довічного позбавлення волі, раніше судимі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 липня 2024 року.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня вручення її копії.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_2