Справа № 214/1729/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2024 року до провадження суду надійшло клопотання прокурора

ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року, відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно даних державної реєстраційної служби України, а саме, даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 12.03.2011, ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа - підприємець, у подальшому (ФОП).

З вказаного часу ОСОБА_4 почав свою діяльність як фізична особа - підприємець, вид діяльності - посередництво у торгівлі товарами широкого асортименту, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах.

Приблизно у 2012 році ОСОБА_4 , діючи як фізична особа - підприємець, організував та почав займатися підприємницькою діяльністю у АДРЕСА_1 , а саме, реалізацією дверей та металопластикових конструкцій. З цією метою ним було відкрито офіси за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 , по наданню вказаних послуг населенню.

Під час підприємницької діяльності ОСОБА_4 у період часу з 23.03.2013 по 26.02.2014, розраховуючи на свою реєстрацію, як фізичної особи - підприємця, та зловживаючи довірою населення, за допомогою третіх осіб став розповсюджувати листівки та через ЗМІ інформацію з рекламою про надання послуг із встановлення вікон, балконів, лоджій з металопластику та дверей. У період вказаного часу до ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ,

ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ,

ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 ,

ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , з якими він уклав договори про надання послуг із встановлення вікон, дверей, які зумовлювали певний спектр послуг та встановлений термін виконання робіт. Крім того, умовою надання послуг була 70-100 % передоплата за товар та послуги, при тому, що офіційних місць придбання товару у ОСОБА_4 не було. Під час досудового слідства не встановлено підприємств чи організацій, з якими ОСОБА_4 вів господарські взаємовідносини.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 12.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_64 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «А-Банк» у розмірі 3 030 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому, ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 3030 грн., однак зазначені у договорі умови, ОСОБА_4 навмисно не виконав, та наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_65 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 13.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_8 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_4 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, отримали від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 6000 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав та наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6000 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 13.09.2013 у денний час, було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_16 та продавцем - фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 5591 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 5591 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_16 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 18.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_41 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_5 . З цього приводу ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_41 грошові кошти у розмірі 550 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_41 матеріальну шкоду на суму 550 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 26.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_42 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_6 . З цього приводу ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_42 грошові кошти у розмірі 7032 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_42 матеріальну шкоду на суму 7032 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 26.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_20 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 1930 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 1930 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_20 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 30.09.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_43 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_7 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 8000 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошві кошти у розмірі 8000 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_43 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 05.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_66 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_8 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 3727 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 3727 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_67 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 09.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_19 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «А-Банк» у розмірі 18000 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплата за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 18000 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_19 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 11.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_25 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 3411 грн., які начебто повинні були перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 3411 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_25 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 11.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_11 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 7124 грн., які начебто повинні були перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошві кошти у розмірі 7124 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, та наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_11 , матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 15.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_45 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_9 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «А-Банк» у розмірі 6870 грн., які начебто повинні були перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшом ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошві кошти у розмірі 6870 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_45 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 26.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_46 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою:

АДРЕСА_10 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 7277 грн., які начебто повинні були бити перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 7277 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_46 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 27.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_13 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_11 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, отримали від ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 4488 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 4488 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 27.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_24 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, отримали від ОСОБА_24 грошові кошти у розмірі 2900 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився на власний розсуд, тим самим заподіяв ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 2900 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 30.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_68 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_12 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 1521 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 1521 грн., однак зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_69 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 30.10.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_48 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_13 . 3 цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 5263 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 5263 грн., однак зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_48 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 01.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_26 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_14 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, отримали від ОСОБА_26 грошові кошти у розмірі 800 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_26 матеріальну шкоду на суму 800 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 04.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_70 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_15 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 6000 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 6000 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_71 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 08.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_12 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_16 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 1541 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 1541 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 09.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_72 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_17 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 2245 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 2245 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_73 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 16.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_74 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_18 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 2630 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому

ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 2630 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_75 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 27.11.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_52 та продавцем - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_19 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 2860 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошві кошти у розмірі 2860 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_52 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 07.12.2013 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_53 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_20 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 2225 гривень, які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 2225 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_53 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 12.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_54 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_21 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 10567 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ГІВХ конструкцій. В подальшому, ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 10567 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_54 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 12.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому, встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_76 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_22 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 1800 грн., які начебто повинні були перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 1800 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_77 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 12.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_78 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_21 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «ОТП-Банк» у розмірі 7239 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 7239 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_79 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 15.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_57 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_21 . З цього приводу ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_57 грошові кошти у розмірі 1500 гривень, як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені в договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_57 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 15.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_58 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_23 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 5665 гривень, які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ГІВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 5665 гривень, однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_58 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 19.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_59 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_24 . З цього приводу ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_59 грошові кошти у розмірі 1500 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_57 матеріальну шкоду на суму 2400 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 20.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_60 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_21 . З цього приводу ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_60 грошові кошти у розмірі 2984 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_60 матеріальну шкоду на суму 2984 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 23.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_61 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_25 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 12280 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 12280 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_80 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 23.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_81 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_21 . З цього приводу ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_82 грошові кошти у розмірі 7018 грн., як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому зазначені у договорі умови ОСОБА_4 навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим самим заподіяв ОСОБА_83 матеріальну шкоду на суму 7018 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, 26.02.2014 у денний час доби було укладено договір на виготовлення та передачу у власність, а в подальшому встановлення ПВХ конструкцій між замовником ОСОБА_63 та продавцем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_25 . З цього приводу треті особи, діючи в інтересах ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останнього, ініціювали укладення договору про надання споживчого кредиту в ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 2300 грн., які начебто повинні були бути перераховані ОСОБА_4 , як передоплату за виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій. В подальшому ОСОБА_4 отримав від банківської установи грошові кошти у розмірі 2300 грн., однак зазначені у договорі умови навмисно не виконав, а наданими йому грошима розпорядився за власним розсудом, тим саме заподіяв ОСОБА_63 матеріальну шкоду в зазначеному розмірі.

ОСОБА_4 пред`явлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень у виді: злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками: шахрайство, вчинене повторно, та кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), та ч. 1 ст. 192 КК України, за ознаками: заподіяння значної майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

21.02.2024 від підозрюваного ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності з дня вчинення ним кримінальних правопорушень.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) передбачено покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк до трьох років, тобто виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) зазначене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

Отже, оскільки з дня вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину середньої тяжкості минуло 10 років 7 місяців, останній не вчинив нового кримінального правопорушення за вказаний період, від слідства та суду не ухилявся, а отже, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності з підстав, зазначених прокурором в клопотанні.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , кожен окремо, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання прокурора, однак, в судове засідання не з`явились, при цьому, кожен окремо, надали до суду заяви про розгляд клопотання прокурора за їх відсутності, покладаючись на розсуд суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першою та другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Аналізуючи положення ст.ст 12, 49 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України в редакції станом на 22.04.2024 суд вважає, що вони погіршують становище підозрюваного ОСОБА_4 при розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0003910, а отже, при розгляді вищезазначеного клопотання прокурора підлягає застосуваню положення ст.ст 12, 49 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України в редакції станом на 26.02.2014, оскільки вони поліпшують становище підозрюваного ОСОБА_4 .

Положеннями п.п. 1, 2 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

А ч.2 цієї статті встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, тобто виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) зазначене кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Санкцією ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років, тобто виходячи з положень до ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) зазначене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.

Санкцією ч. 1 ст. 192 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, тобто виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції станом на 26.02.2014) зазначене кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до змісту повідомлення про підозру від 31 березня 2014 року, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року. При цьому, враховуючи, що органам досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не вдалось встановити місцезнаходження ОСОБА_4 , що підтвердужється відомостями, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0003910, вищевказане повідомлення про про підозру від 31 березня 2014 року було направлено за всіма відомими адресами місць реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_4 , однак останнім особисто отримано не було, що підтверджується поверненими адресату (відправнику) рекомендованих повідомлень про не вручення поштового відправлення за адресами:

АДРЕСА_26 та АДРЕСА_27 (т. 8 а.с. 256-257)

Разом з тим, відповідно до змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлення про підозру від 31 березня 2014 року відносно ОСОБА_4 було отримано ОСОБА_84 (т. 8 а.с. 255)

При цьому, матеріали кримінального провадження містять протокол допиту свідка ОСОБА_84 від 19 березня 2014 року, який не підписаний зазначеним свідком та уповноваженим працівником поліції, який здійснював допит цього свідка (т. 6, а.с. 15-17), а отже, можливий допит судом свідка ОСОБА_84 з метою встановлення факту спільного проживання її та ОСОБА_4 , як наслідок належного повідомлення органом досудового розслідування останньому про підозру, судом сприймається критично, зважаючи на наявність вищезазначиних обставин, які свідчать про сприйняття таких показів свідка, як очевидно недопустимих.

В свою чергу, матеріали кримінального провадження №0003910 містять постанову про зміну раніше повідомленої підозри від 26.08.2014 відносно ОСОБА_4 (т. 4 а.с. 241-257), про яку останнього сторона обвинувачення взагалі не повідомляла, не ознайомлювала із її змістом та не вручала, що підтверджується відсутністю належних та допустимих доказів вчинення органом досудового розслідування визначених кримінальним процесуальним законодавством процесуальних дій та прийняття рішень.

Крім того, матеріали кримінального провадження №0003910 не містять повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, при цьому, зі змісту витягу із Єдиного реєстра досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року вбачається, що дії ОСОБА_4 за одним з епізодів кваліфіковані за ч. 1 ст. 192 КК України (т.10 а.с. 107).

За таких обставин, суд виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених ст.ст.2, 7, 9 КПК України, вважає можливим вирішити поставлене прокурором в клопотанні питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Зі змісту ч.2 ст. 135 КПК України слідує, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

В свою чергу, встановлено, що особисто ОСОБА_4 отримав повідомлення про підозру від 31 березня 2014 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, лише у лютому 2024 року, що підтверджується записом та підписом останнього на останньому аркуші повідомлення про підозру від 31 березня 2014 року.

Зі змісту протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.02.2024 слідує, що він дійсно з 2012 по 2013 рік на території міста Кривого Рогу надавав послуги з встановлення металопластикових конструкцій, деякі роботи виконувались, деякі ні, точних умов договорів та громадян, яким він надавав послуги, у зв`язку з тривалим проміжком часу, він не пам`ятає. У 2013 році, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, яке було обумовлено сімейними обставинами, він був вимушений залишити м. Кривий Ріг, а згодом продовжив проживати в м. Харкові, у своїх батьків. Як тільки йому стало відомо, що його розшукують працівники поліції, він в добровільному порядку прибув до слідчого для надання пояснень.

Таким чином, аналізуючи положення кримінального процесуального законодавства України та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що визначаючи в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 як особу, що ухиляється від слідства або суду, орган досудового розслідування не врахував, що хоча матеріали кримінального провадженні і містять докази, що можуть свідчити про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, однак відсутні відомості здійснення ОСОБА_4 дій з метою переховування від слідства або суду, а саме: що він не з`явився на виклик без поважних причин до слідства або суду; вчинив втечу після затримання; порушував умови запобіжного заходу; змінив місце свого перебування, будучи обізнаним про очевидність вчинення ним протиправного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, враховуючи, що з колопотанням про звільнення останнього від кримінальної відповідальності звернулась саме сторона обвинувачення.

За таких обставин, не зважаючи на неодноразове винесення слідчим постанов про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0003910 та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук, а також ухвал слідчих суддів про привід ОСОБА_4 до слідчого, а також надання дозволу для його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів вважати, що ОСОБА_4 ухилявся від слідства та суду, а отже, перебіг давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності не зупинявся.

Розумуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 тотожнього діяння (26.02.2024) з числа тих, що об`єднані єдиним протиправним наміром і складають продовжувальне кримінальне правопорушення, кваліфіковане органом досудового розсдлідування за ч.2 ст. 190 КК України (в редакції станом на 26.02.2014), до моменту розгляду судом клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності минуло 10 років 1 місяць.

В свою чергу, з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, (23.03.2013) до моменту розгляду судом клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності минуло 11 років 1 місяць, а кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, - 10 років 3 місяці.

Як зазначено вище, судом встановлено, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0003910 не ухилявся від досудового розслідування або суду, іншого кримінального правопорушення не вчинив, станом на час розгляду клопотання прокурора, вирок у вищезазначеному кримінальному провадженні не ухвалено, заперечень від підозрюваного та потерпілих на клопотання прокурора до суду не надійшло.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 192 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 2, 7, 9, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 122, 124, 286, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190,

ч. 1 ст. 192 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003910 від 04 грудня 2013 року, відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190,

ч. 1 ст. 192 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 09 год. 20 хв. 26 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1