Справа № 592/652/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору. Своє клопотання мотивував тим, що з обвинувального акту вбачається, неповнота та неточність, які не дозволяють ОСОБА_5 та його захиснику повністю зрозуміти висунуті проти нього обвинувачення і належно підготувати свій захист. З обвинувального акту слідує, що кошти від Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради були перераховані ТОВ «Бахмачгазбудсервіс», тобто юридичній особі в якій ОСОБА_5 був засновником, після чого вони були використані ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» в своїй господарській діяльності. З тексту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому злочині, а не замаху на злочин, в той же час з обвинувального акту неможливо зрозуміти коли та в який спосіб на думку слідчого та прокурора даними коштами заволодів ОСОБА_5 , як фізична особа, яка може бути суб`єктом вчинення кримінального правопорушення. Більше того, термін «заволодів» взагалі не вживається в обвинувальному акті по відношенню до ОСОБА_5 натомість використовується термін «звернув на власну користь», який не можна вважати тотожним. На сторінках 5 та 6 обвинувального акту зазначено, що розмір протиправно набутих коштів від Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради становить 725211,00 грн. в той же час на сторінці 7 обвинувального акту (перше речення першого абзацу) зазначено, що розмір активів протиправно набутих від Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради які були використані шляхом здійснення фінансових операцій та правочинів з таким майном становить 720325,44 грн. В обвинувальному акті не зазначено яким чином слідчий та прокурор обрахували дану цифру, але можна зробити припущення, що вона були вирахувана шляхом віднімання 4885,56 грн. від 725211,00 грн. В свою чергу з двох останніх абзаців 6 сторінки обвинувального акту вбачається, що цифра 4885,56 грн. була отримана слідчим шляхом незрозумілої арифметичної операції яка дозволила прийти до висновку, що загальна сума перерахованих (списаних) коштів з банківського рахунку ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» за період з 20.11.2022 по 12.12.2022 у розмірі 28 345 234,86 грн. є на 4885,56 грн. меншою ніж загальна сума коштів які за той же період надійшли на банківський рахунок ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» у розмірі 27 144 742,38 грн.. З обвинувального акту не вбачається які ще фінансові операції окрім перерахування коштів на користь ТОВ «СТАБ ПЛЮС», ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 , сторона обвинувачення вважає елементами об?єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України. Тобто, чи йде мова про абсолютно всі перерахування коштів з рахунку ТОВ «Бахмачгазбудсервіс» в тому числі і про сплату податків, чи сторона обвинувачення вважає такими елементами якісь конкретні фінансові операції вчинені в період з 20.11.2022 по 12.12.2022. Що має важливе значення оскільки, деякі фінансові операції здійснені в цей період могли бути вчинені не ОСОБА_5 , а іншими посадовими особами ТОВ «Бахмачгазбудсервіс». За таких умов, враховуючи в тому числі зазначене вище в пункті 2, для сторони захисту не видається можливим зрозуміти суть обвинувачення за ч. 1 ст. 209 КК України, а саме у використанні та розпорядженні яким саме майном та у якому розмірі обвинувачується ОСОБА_5 .

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає його необґрунтованим.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Так, відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Як зазначив Верховний Суд у п.2 постанови від 24.11.2016 у справі № 5-328кс-16 в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.

Так в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставин, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

У свою чергу, особливістю підготовчого провадження є те, що на цій стадії суд не досліджує доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті, не оцінює повноту пред`явленого обвинувачення та правильність кваліфікації діяння, інкримінованого особі. Закріпивши можливість повернення обвинувального акта прокурору на первісному етапі судового провадження, законодавець очевидно не мав наміру створити таким чином простір для попередньої судової оцінки правильності та об`єктивності позиції сторони обвинувачення у змагальному кримінальному процесі. Дослідження обвинувального акта під час підготовчого судового засідання спрямоване виключно на встановлення відповідності його форми і змістовного наповнення вимогам ст.291 КПК України, та відсутності в ньому положень, що суперечать одне одному, усунення яких є неможливим в процесі повноцінного судового розгляду.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисника суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Сторона ж захисту під час судового розгляду зможе самостійно обстоювати правову позицію щодо невинуватості обвинуваченого та надати суду відповідні докази, як це передбачено правилами ст.22 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, то підстави для задоволення клопотання захисника про його повернення прокурору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1