Справа № 592/4084/23
Провадження № 1-кп/592/175/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми кримінальне провадження №0000105 від 03.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Лебедин,

Сумської області, громадянина України, освіта вища, не одружений, мав місце проживання в

АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом із зміною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 10.12.2022 року у період часу з 11год. до 12год. ОСОБА_8 перебував поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 , в якому мешкає та власником якого являється ОСОБА_6 . В цей момент у нього виник умисел, спрямований на незаконне проникнення до подвір`я вказаного домоволодіння. Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення недоторканості житла особи та незаконного проникнення до подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває у власності ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , перебуваючи поряд з вказаним домоволодінням, діючи умисно, протиправно, без дозволу законного володільця, переліз через паркан, чим порушив гарантоване ст. 30 Конституції України право на недоторканість володіння особи.

Крім того ОСОБА_8 10.12.2022 року у період часу з 11год. до 12год., маючи при собі рюкзак чорного кольору з речами, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на порушення громадського порядку та пошкодження майна, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи умисно та цілеспрямовано, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_6 , ОСОБА_8 направився до бесідки, підійшовши до неї, пошкодив вхідні двері та в подальшому дістав з рюкзаку балончик з фарбою, підійшовши до цегляного паркану, обмалював даний паркан. Надалі ОСОБА_8 , діставши з рюкзаку цеглину, обмотавши її в поліетилен, кинув цеглину у вікно будинку, після чого, ОСОБА_8 , перебуваючи на території подвір`я, побачив транспортний засіб марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 10.12.2022 року о 12:39 год. ОСОБА_8 , підійшов до транспортного засобу марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 та пошкодив ліве та праве дзеркало заднього виду даного транспортного засобу, вартість яких згідно висновку автотоварознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ №СЕ-19/119-23/2425-АВ від 23.02.2023 становить 86562 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння ОСОБА_6 та кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство - вчинення умисних протиправних дій, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вартістю -86562 грн.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 6 § 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при виконанні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, оскільки обов`язок доведення лежить на обвинуваченні. (Barbera, Messegue and Jabardo v.Spain, no. 10590/83, рішення від 06.12.1988 р.)

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 цього Кодексу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обвинувачений ОСОБА_8 не визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України і пояснив, що він не вчиняв цих кримінальних правопорушень, його намагаються дискредитувати з метою, щоб він не міг влаштуватися на роботу, адаптуватися у житті. Він категорично заперечує, що він проникав до домоволодіння 10.12.2022 року та вчиняв дії щодо пошкодження автомобіля та споруд будинку. Дослідженими доказами його причетність до вчинення кримінальних правопорушень не встановлена. В 2007 році загинула його матір в дорожньо-транспортній пригоді, коли за кермом автомобіля був батько. Йому належала частка в будинку по АДРЕСА_2 . Коли йому виповнилося 18 років, будинок був переоформлений на батька. Була домовленість, що батько буде йому допомагати. Його батько є підприємцем. Він працював у батька, але спільної роботи з батьком не вийшло, стався конфлікт. В будинку по АДРЕСА_2 він проживав до 2013 року, потім стали виникати конфлікти з батьком та мачухою ОСОБА_5 . Останній раз він був у будинку у 2018-2019 роках. В 2020 році батько придбав йому квартиру в м.Суми, також придбав для нього автомобіль ВАЗ 21099, давав йому 5000дол. США. Після 2020 року батько перестав допомагати. Мета батька та ОСОБА_5 , щоб він був притягнутий до кримінальної відповідальності, тому вони звертаються з різними заявами до правоохоронних органів. На цей час він співпрацює з волонтерськими організаціями щодо допомоги армії, але офіційно не може влаштуватися на роботу. Заявлений цивільний позов не визнає, оскільки протиправних дій не вчиняв.

Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень сторона обвинувачення у судовому засіданні посилалася на наступні показання потерпілих та письмові докази.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка є мачухою обвинуваченого, пояснила, що 10.12.2022 року вона була в будинку АДРЕСА_2 . З цього будинку вони вже переїхали з сім`єю, але необхідно було забрати певні речі. Вона перебувала в будинку і у вікно побачила чоловіка в масці, який кидав каміння у вікно веранди. Вона звернулася до особи, яка кидала каміння, з проханням припинити такі дії, крикнула у вікно. Це було близько 11-30год. 11год.40хв. Потім цей чоловік підійшов до автомобіля, достав сокиру та почав бити по автомобілю. Вона зрозуміла, що це був ОСОБА_8 , впізнала його по статурі та по масці, в якій він був. Обличчя ОСОБА_8 в момент вчинення цих дій вона не бачила. ОСОБА_8 був в масці, така маска була у них вдома, і вона з чоловіком повернула цю маску обвинуваченому, коли він переїжджав на інше місце проживання. Він вдарив сокирою по лівому та правому дзеркалам заднього виду автомобіля, по камері автомобіля. Вона до нього звернулася через вікно, сказала, що викличе поліцію. Під час вчинення протиправних дій вона не бачила обличчя цієї особи, а коли переглядали з чоловіком відео, то впізнала ОСОБА_8 Раніше в 2018 році ОСОБА_8 також проколов колесо її автомобіля, тоді він був без маски. Коли переглядали з чоловіком відео, то побачили, що на задньому дворі біля альтанки він одягнув маску та захисний жилет, взяв каміння. ОСОБА_8 переліз через паркан, пішов на задній двір до альтанки, надів маску та захисний жилет, взяв каміння, потім став кидати каміння у вікно та розбив дзеркала на її автомобілі сокирою. В альтанці на задньому дворі він намалював хрест чорного кольору і на паркані намалював два хрести. В месенджері Viber ОСОБА_8 писав листи з погрозами, але потім їх видалив. Конфлікт зі ОСОБА_8 триває з 2018 року. ОСОБА_8 постійно вимагає кошти у її чоловіка, а коли чоловік ОСОБА_6 відмовляється надавати кошти, то обвинувачений вчиняє протиправні дії. ОСОБА_8 добре знав подвір`я будинку, знав, де треба перелазити через паркан. Він заходив до альтанки, оскільки там були зірвані двері-роялті. Час на відео з камер відеоспостереження відрізняється від часу, коли реально були вчинені протиправні дії, оскільки на камерах відеоспостереження час не був переведений. Вона повністю підтримує заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 89550грн., 10000грн. в відшкодування моральної шкоди.

Отже, потерпіла ОСОБА_5 стверджує, що в момент вчинення протиправних дій вона обличчя цієї особи, яка проникла до домоволодіння, розмалювала паркан, розбила дзеркала на автомобілі, не бачила, а в подальшому, при перегляді вдома камер з відеоспостереження разом з чоловіком ОСОБА_6 встановили, що це був ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_6 , який є батьком обвинуваченого, пояснив, що 10.12.2022 року, коли вчинялися протиправні дії, його не було за адресою АДРЕСА_2 , але він переглядав відео з камер відеоспостереження і впевнений, що то був його син ОСОБА_10 . Всі події відбувалися в період часу з 11-15год. 11-30год. Після дзвінка дружини ОСОБА_5 він приїхав до будинку і побачив, що розбиті дзеркала в автомобілі. Було видно, що цеглини кидали у вікно. Також виявили розмальований паркан, альтанку. Його син ОСОБА_8 не бажає працювати, вимагає у нього гроші. Він намагався влаштувати ОСОБА_8 до себе на роботу, але син вчинив конфлікт з співробітниками. Років 10 назад він купив сину окрему квартиру. Останні п`ять років він з сином не може нормально спілкуватися, син вимагає гроші, погрожує. Мотив дій сина залякати, щоб дали гроші. Вимушені були продати цей будинок, оскільки ОСОБА_8 неодноразово погрожував.

Згідно з формою звернення на лінію «102» 10.12.2022 року об 11год.31хв. ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_10 заліз у двір, почав бити вікна, розмалював паркан, пошкодив автомобіль TOYOTA RAV-4, він тривалий час переслідує та вимагає кошти (а .с.77-78).

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що конфлікт зі ОСОБА_8 носить тривалий характер з 2018 року, і до цих подій грудня 2022 року ОСОБА_8 в 2018 році також пошкодив її автомобіль, що на її думку також може свідчити як доказ вчинення протиправних дій ОСОБА_8 в грудні 2022 року. Потерпілий ОСОБА_6 також підтвердив тривалі конфліктні відносини з сином.

Отже, при оцінці показань потерпілих суд враховує існування тривалого конфлікту між потерпілими та обвинуваченим.

Відповідно до витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с.95-97). Автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с.91) Згідно з рахунком на оплату вартість правого дзеркала заднього виду та лівого дзеркала заднього виду та їх установка становить 89550грн. (а.с.90). Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 23.02.2023 року ринкова вартість дзеркала заднього виду (лівого бокового) автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID становить 43281грн., ринкова вартість дзеркала заднього виду (правого бокового) автомобіля TOYOTA RAV-4 HYBRID становить 43281грн. (а.с.110-114).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.12.2022 року в період часу з 12год.40хв. до 13год. слідчим на території Сумського РУП ГУНП в Сумській області оглянутий автомобіль TOYOTA RAV-4 HYBRID, білого кольору, н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль на момент огляду має розламані та розбиті два дзеркала заднього виду; під час огляду ніяких слідів не виявлено (а.с.79-82).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 07.03.2021 року - диску DVD-R з камер відеоспостереження, розташованих на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , та огляду диску під час судового засідання зафіксовано о 12:38год. як по паркану домоволодіння збирається чоловік одягнений в синю куртку з капюшоном на голові, в перчатках, за плечима рюкзак. О 12:39год. чоловік проник на територію домоволодіння. О 12:46год. відтворюється відеозапис з двору домоволодіння, в якому під камерою відеонагляду розташований транспортний засіб білого кольору марки TOYOTA, вхідна калитка та паркан. О 12год.46хв. на даному відео з`являється чоловік, одягнений в синю куртку з капюшоном, на куртку одягнутий помаранчевий жилет, в руках має предмети. Потім чоловіка не видно на відеозапису, згодом з`являється знову та кидає білий предмет в сторону будинку кілька разів. О 12год.48хв. цей чоловік тримаючи сокиру в руці підходить до транспортного засобу та збиває ліве дзеркало заднього виду та праве дзеркало заднього виду. Потім залишає подвір`я домоволодіння. На відео з написом «за домом» о 12:39год. з`являється чоловік одягнений в темно-синю куртку з капюшоном, нагинається біля паркану, о 12:41год. знову зображений цей чоловік (а.с.97-109).

Слідчим в протоколі огляду диску з камер відеоспостереження зазначається про огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , а не за адресою домоволодіння по АДРЕСА_2 . На фото до протоколу оглядку предмету адреса домоволодіння не зазначена.

В обвинувальному акті зі зміною обвинувачення, зокрема за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України, вказаний час події з 11год. до 12год. 10.12.2022 року, а далі вказаний час пошкодження дзеркал заднього виду 10.12.2022 року о 12год.39хв., що суперечить показанням потерпілої ОСОБА_5 , її зверненню до відділу поліції.

На фото з камер відеоспостереження зображений час з 12год.38хв. до 12год.48хв. 10.12.2022 року, потерпіла ОСОБА_5 стверджує, що події відбувалися в період часу з 11год.30хв. по 11год.40хв. і в цей час вона звернулася до поліції. Розбіжності у зазначенні години дня на записах з камер відеоспостереження ОСОБА_5 пояснює тим, що не був переведений час на камерах відеонагляду.

На підтвердження цих показань потерпілої сторона обвинувачення не надала висновок спеціаліста чи відповідного експерта за результатами дослідження камер відеоспостереження стосовно достовірності таких тверджень потерпілої.

Отже, відео з камер відеоспостереження не підтверджує факт проникнення особи до будинку 10.12.2022 року з 11год. до 12год. по АДРЕСА_2 .

Згідно з ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Огляд місця події домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 слідчим не проводився, а в протоколі огляду диску з записами з камер відеоспостереження зазначена адреса домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Стороною обвинувачення не наданий висновок судової портретної експертизи з метою встановлення особи обвинуваченого за ознаками зовнішності, що зафіксовані на зображеннях (фотознімках та/або відеозаписах).

Впізнання особи обвинуваченого за фотознімками, матеріалами відеозапису, з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.228 КПК України не проводилося.

У ОСОБА_8 не було вилучено жодних предметів чи речей, які б могли його ідентифікувати як особу, яка проникла до домоволодіння та пошкодила майно потерпілих.

Згідно з ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Посилання представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 на вилучену під час обшуку в іншому кримінальному провадженні №0000013 за ознаками кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України у ОСОБА_8 маску героя із кінофільму, подібна до тієї, в якій він проник до домоволодіння потерпілих, та інформацію з мобільного телефону, вилученого під час обшуку, де виявлено листування в месенджері Viber, суд відхиляє як доказ. Така слідча дія як обшук проводилася в іншому кримінальному провадженні №0000013, яке з кримінальним провадженням №0000105 не об`єднувалось і доступ до матеріалів кримінального провадження №0000013 не здійснювався в кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді в суді.

Отже, не можуть бути використані докази, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, що є істотним порушенням норм КПК України.

Також відсутні джерела походження доказів, наданих представником потерпілих фото особи (а.с. 141). Не встановлено, яким чином ці фото отримані на предмет оцінки судом їх допустимості.

Отже, матеріали кримінального провадження не містять достатніх, допустимих доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку підтверджували вчинення дій ОСОБА_8 щодо незаконного проникнення до іншого володіння ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 .

Крім того, суд вважає необхідним зазначити наступне з приводу кваліфікації дій як хуліганства за ч.1 ст.296 КК України. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №288/1158/16к, викладеним в постанові від 03.07.2019 року безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, хуліганські дії спрямовані не на завдання шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставлення себе оточуючим узагалі. Для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є усвідомлене вчинення діяння з мотиву явної неповаги до суспільства. Такий мотив має важливе значення тому, що він, з одного боку, характеризує хуліганські дії, а з другого - самим законом визнається обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення. У кожному конкретному випадку хуліганський мотив діяння може знайти свій вияв у певних низьких спонуканнях. Це може бути бешкетництво, прагнення протиставити себе суспільству, виявити п`яну зухвалість, показати зневагу до оточуючих тощо.

Дії особи щодо пошкодження майна потерпілих, які вчиняються в присутності лише потерпілої, на закритій території подвір`я будинку без присутності інших людей, не вказують на грубе порушення громадського порядку. Обов`язкова ознака суб`єктивної сторони хуліганства - мотив явної неповаги до суспільства, в діях особи щодо пошкодження майна потерпілих на території домоволодіння відсутня. За обставин, викладених в обвинувальному акті, особа бажає пошкодити майно саме потерпілих, а не протиставити себе оточуючим, суспільству.

Отже, сторона обвинувачення не довела вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.296 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 .

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Враховуючи наведені вище результати дослідження, аналізу, оцінки і перевірки доказів, вимоги закону, суд приходить до переконання, що зібрані по кримінальному провадженню докази не підтверджують пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.162, ч.1 ст.296 КК України і стороною обвинувачення не надано суду жодних сукупних ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою для висновку щодо винуватості ОСОБА_8 у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_8 невинуватим і виправдати його за ч.1 ст.162 КК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.162 КК України вчинено обвинуваченим, та визнати невинуватим ОСОБА_8 і виправдати його за ч.1 ст.296 КК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України.

При цьому, всі наявні в даному кримінальному провадженні сумніви щодо доведеності обвинувачення згідно ст.62 Конституції України тлумачяться судом виключно на користь обвинуваченого ОСОБА_8 , а обвинувачення відповідно до вимог закону повинно ґрунтуватися виключно на сукупності неспростованих та достовірних доказах.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 89550грн., 10000грн. в відшкодування моральної шкоди, 8000грн. в відшкодування витрат на правничу допомогу (а.с.25-26).

Згідно з ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду. Таким чином, цивільний позов ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 підлягає виправданню, то судові витрати за проведення експертизи, стягненню не підлягають.

Речовий доказ диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 17, 370, 373, 374 КПК України, ст.62 Конституції України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.162 КК України та виправдати його, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.162 КК України вчинено обвинуваченим.

ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України та виправдати його, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення за ч.1 ст.296 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Речовий доказ диск з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми.

Суддя ОСОБА_1