Справа № 740/6046/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/358/24
Категорія - ст.126-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001079 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , одружений, освіта середня, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ст.126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно вчинив домашнє насильство, яке виразилося у систематичному вчиненні психологічного насильства по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах та проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань потерпілої за наступних обставин.

Зокрема, 23.06.2023 близько 16:20 год, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за вищевказаною адресою, умисно вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме сварку, в ході якої словесно ображав дружину нецензурними словами, внаслідок чого ОСОБА_7 завдані психологічні страждання, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду від 14.07.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

23.06.2023 близько 22:00 год, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив відносно дружини ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості, а також цими діями порушив терміновий заборонний припис від 23.06.2023 щодо заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_8 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду від 14.07.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

28.06.2023 близько 18:00 год, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем свого проживання, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_7 , а саме ображав нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу (хватав за волосся), що призвело до психологічних страждань ОСОБА_7 , які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_8 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду від 01.08.2023 його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

08.08.2023 приблизно о 14 год, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання, за вищевказаною адресою, умисно вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_7 , з якою проживає в одому будинку та перебуває з нею у сімейних відносинах, психологічне насильство, а саме сварку, у ході якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_7 , які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин. На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 1 місяць. Вказав, що систематичні умисні дії обвинуваченого до відношенню до своєї дружини призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 . Проте під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_8 , місцевим судом не розглядалося питання необхідності та доцільності застосування обмежувальних заходів обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілу ОСОБА_7 , які погодилися з позицією прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з пунктом 2 ч.1 ст.420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Частиною 1 ст.421 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано, окрім іншого, у зв`язку з необхідністю застосувати суворіше покарання лише у разі, якщо на цих підставах апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій та вид і розмір призначеного покарання в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними, з наступних міркувань.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, одружений, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується формально задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом із тим, Законом України від 06.12.2017 «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексі України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набрав чинності 11.01.2019, передбачено новий склад кримінального правопорушення «Домашнє насильство» (ст.126-1 КК України) та одночасно до Загальної частини Кримінального кодексу України внесено розділ ХІІІ-1, який містить норму, що передбачає обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство (ст.91-1 КК України).

Так, згідно з ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Тобто, обмежувальні заходи, передбачені вищевказаною нормою Закону, виступають додатковим механізмом захисту потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Проте, місцевим судом при призначенні покарання ОСОБА_8 указані вимоги Закону не були враховані.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення неодноразово вчиняв психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини, за що відповідно притягувався до адміністративної відповідальності.

Саме систематичні умисні дії обвинуваченого по відношенню до своєї дружини призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 . До того ж, акти насильства обвинувачений вчиняв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направлення кривдника на проходження програми для кривдників віднесено до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Наказом Мінсоцполітики України від 01.10.2018 №1434 затверджена «Типова програма для кривдників, якою передбачено комплекс заходів, спрямованих на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до власних вчинків та їх наслідків, до виконання батьківських обов`язків, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. Метою типової програми є зміна насильницької поведінки кривдника, формування соціально прийнятних норм і гуманістичних цінностей.

За таких умов, з урахуванням обставин вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, йому необхідно визначити обмежувальні заходи у виді проходження програми для кривдників.

Відтак, вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню, з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, в частині призначеного йому покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_8 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 1(один) місяць.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4