Провадження № 1-кс/686/5103/24
18 червня 2024 року м. Хмельницький
ТОВ «Торговий дім «Фаворит-авто» через представника ОСОБА_3 звернулося до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на указану постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.
В обґрунтування скарги особа, яка її подала зазначає, що постанова дізнавача не відповідає вимогам процесуального закону щодо всебічності та повноти проведення досудового розслідування.
В судовому засіданні представник ТОВ «Торговий дім «Фаворит-авто» ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задовольнити.
Слідчий судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника сторони обвинувачення та, з урахуванням волевиявлення особи, яка подала скаргу - без участі її представника.
Постановою дізнавача СД ВнП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 30.03.2024 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.
Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.
Вказаних вимог законодавства дізнавач не дотримався.
Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, у ньому окрім допиту представника потерпілого 12.03.2024 , не проведені жодні слідчі, спрямовані на досягнення мети кримінального провадження, а самі матеріали кримінального провадження, окрім процесуальних документів про уповноважених на здійснення дізнання осіб та прокурорів , які здійснюють процесуальне курівництво кримінальному провадженні, складаються із документів, наданих заявником.
Крім цього, висновки дізнавача про заперечення ОСОБА_5 користування її електронним ключем , ґрунтуються не на результатах проведення слідчих дій, а на відомостях, наданих представником заявника ОСОБА_3 .
Отже, в процесі проведення досудового розслідування дізнавачем не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.
З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним та стверджувати про проведення усіх необхідних слідчих дій для досягнення мети кримінального провадження.
Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, допитати осіб, чиї електронні ключі були використані для входу в електронний кабінет платника податків, здобути відомості про ip-адреси користувачів, допитати представників товариства,яким відомі обставини , що є предметом досудового розслідування та провести усі необхідні слідчі дії.
Викладені у скарзі аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого внаслідок неповноти проведення досудового розслідування заслуговують на увагу.
За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ТОВ «Торговий дім «Фаворит-авто», подану представником ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1