Справа № 487/561/23
Провадження № 1-кс/487/3915/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Комісарівка Березанського району Миколаївської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проходить військову службу за мобілізацією на посаді командира 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 у званні молодший лейтенант, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 слідчий Першого слідчого відділу (з дислокаціжю у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

15.07.2024, матеріали клопотання були передані слідчому судді ОСОБА_1 , після закінчення терміну відпустки, наданої відповідно до Наказу Голови суду №16-в від 10.05.2024.

У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені слідчих Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000107 від 30.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом від 27.10.2022 № 709 о/с ОСОБА_4 було призначено на посаду начальника відділення поліції № 1 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, у званні полковник поліції.

ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, 29.01.2023 приблизно о 22-00 год. в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (наявний алкоголь у крові в кількості не менше 0,66 % - проміле), керував належним йому технічно справним транспортним засобом «Hyundai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ».

При цьому, як пасажири у транспортному засобі знаходились: на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 ; на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 ..

Рухаючись по автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» на відрізку дороги між с. Красне та Федорівка, Миколаївського району, Миколаївської області в напрямку м.Одеси, ОСОБА_4 в порушення вимог п.п. 10.1, 14.2 в ПДР України, проявив злочинну самовпевненість та не врахувавши дорожню обстановку, що склалась у темну пору доби і при вологому асфальтобетонному покритті, перед початком виконання обгону не переконався, що смуга зустрічного руху вільна та при русі по зустрічній смузі, здійснюючи рух вправо для повернення на свою смугу руху, не переконався в безпеці виконуваного ним маневру та здійснив зіткнення з напівпричепом, який знаходився в нерухомому стані (в заторі) у зчепленні з автомобілем DAF XF 105.460.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 п.п. 2.9. а, 10.1, 14.2 ПДР України пасажири транспортного засобу «Hyundai» моделі «Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримали тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді - вивиху правої стегнової кістки, забою головного мозку легкого ступеню, забійної рани лобно-тім`яної ділянки, забою м`яких тканин лобної ділянки справа з наявністю множинних сторонніх тіл, уламкового перелому латеральної стінки лівої гайморової пазухи з наявністю крові в гайморовій пазусі зліва, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку важкого ступеню тяжкості, крововиливу під м`яку оболонку головного мозку, забою м`яких тканин лівої тім`яно-скроневої ділянки голови, перелому 2,9 ребер зліва, перелому тіла лівої лопатки без зміщення уламків, перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень

05.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), під час проходження служби у органах Національної поліції на керівній посаді. При здійснені досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання слідчого просила відмовити.

Вказала, що слідчим та прокурором не надано належних доказів, як на обґрунтованість підозри так і існування ризиків, про наявність яких зазначено у клопотанні.

Вказала, що враховуючи особу підозрюваного, який на даний час перебуває у Лавах ЗСУ та боронить Вітчизну, відсутні обставини вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території чи за межами України, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначила, що потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні встановлені та допитані, що нівелює твердження прокурора про існування ризику здійснення ОСОБА_4 впливу на них.

Таким чином, твердження сторони обвинувачення, щодо можливості вчинення ОСОБА_4 дій направлених на перешкоджанню кримінальному провадженню вважала припущенням.

Надала слідчому судді спільну заяву командира 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) ВЧ НОМЕР_3 Національної Гвардії України підполковника ОСОБА_10 та заступника командира з Матеріально технічного забезпечення 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) ВЧ НОМЕР_3 Національної Гвардії України капітана ОСОБА_11 щодо їх згоди взяти на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 ..

Просила слідчого суддю прийняти до уваги дані про стан здоров`я підозрюваного, який переніс оперативне втручання, 15.07.2024 року закінчив проходження стаціонарного лікування, на даний час перебуває на амбулаторному лікуванні та потребує тривалої реабілітації.

Зазначила, що за місцем проживання та проходження служби на посаді командира 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_3 Південного ОТУ, ОСОБА_4 характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням встановлених обставин просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 у задоволенні клопотання слідчого просив відмовити, обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Просив прийняти до уваги те, що проходить військову службу у Лавах ЗСУ на посаді командира роти, яка задіяна у виконанні бойових завдань на лінії зіткнення. Вказав, що жодним чином не перешкоджав та не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню, твердження прокурора про його наміри переховуватися, вчинити тиск на потерпілу та свідків, як і те що він може вчинити інше кримінальне правопорушення є лише припущенням.

Просив врахувати, той факт, що добровільно надавав матеріальну допомогу потерпілій ОСОБА_8 ..

Також зазначив, що на його думку органом досудового розслідування не зібрано належних та допустимих доказів на підтвердження повідомленої йому підозри, при складанні якої не взято до уваги Висновок експерта №СЕ-19/115-23/10004-ІТ від 03.10.2023, відповідно до якого, на ранній стадії пригоди він не мав технічної можливості запобігти даній ДТП, а його дії з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з нею.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 30.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

05.07.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-2 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує триннспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості та тяжке тілесні ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України підтверджується наступними зібранми та долученими до матеріалів клопотання доказами:

Протоколом з фото таблицею до нього, складеним слідчим 29.01.2023 за результатами проведення огляду місця події на відрізку дороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» між с. Красне та с. Федорівка, Миколаївського району, Миколаївської області;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.02.2023;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.02.2023;

Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 18.07.2023; Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 13.07.2023;

Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.223;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.02.2023;

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 12.07.2023;

Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.10.2023;

Висновком судово-медичної експертизи № 326 від 11.05.2023;

Висновком судово-медичної комісійної експертизи № 46 від 03.11.2023;

Висновком експерта № СЕ-19/115-23/1499-ІТ від 16.02.2023 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»;

Висновком експерта № СЕ-19/115-23/1500-ІТ від 14.02.2023 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»;

Висновком експерта № СЕ-19/115-23/1501-ІТ від 27.03.2023 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження»;

Результатом токсикологічного дослідження № 161 від 30.01.2023;

Результатом токсикологічного дослідження №519 від 27.03.2023;

Висновком судової авто технічної експертизи № 24218 від 22.05.2024.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

- Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, може вжити заходи впливу на потерпілу ОСОБА_15 , свідків та експртів, з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів, оскільки відповідно до положень ч.1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.

Таким чином ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності прокурором наявність ризиків передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так у своєму клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , може переховуватися від органу досудового розслідування, враховуючи неминучість притягнення його до кримінальної відповідальності та без альтернативність позбавлення волі, як покарання за вчинене, шляхом виїзду за межі країни або на непідконтрольну Україні територію. Одночасно вказує, що ОСОБА_4 може використати з метою власного переховування, досвід отриманий під час роботи у правоохоронних органах, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування, враховуючи, що на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення доказів причетності ОСОБА_4 до скоєного злочину, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи суть та обставини ймовірно скоєного кримінального правопорушення, та не будучи позбавленим права керування транспортними засобами та маючи доступ до алкоголю, може вчинити інші кримінальні правопорушення пов`язанні з порушенням ПДР України. Оскільки, підозрюваний проходить військову службу, та розуміючи невідворотність покарання, з метою його уникнення може самовільно залишити місце несення служби, тим самим вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст.407 КК України, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, слідчим на підтвердження існування вказаних ризиків як до клопотання так і в судовому засіданні прокурором, не надано будь-яких належних та допустимих доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється з 30.01.2023 року, про підозру у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_4 було повідомлено 05.07.2024 року, за вказний період ним не було вчинено будь-яких дій які б свідчили про намір переховуватися від слідства чи самовільно залишити розташування військової частини.

Враховуючи тривалість кримінального провадження, суть повідомленої ОСОБА_4 підозри, слідчим не зазначено, які саме слідчі та процесуальні дії, він має намір здійснити з метою зібрання додаткових доказів, та на проведення яких може впливати підозрюваний.

Таким чином слідчий суддя вважає необґрунтованими та не підтвердженими будь-якими належними та допустимими доказами посилання слідчого на те, що ОСОБА_4 вживатиме незаконних заходів, спрямованих на перешкоджання об`єктивному та всебічному досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що до клопотання слідчим не долучено доказів вчинення ОСОБА_4 у період з 30.01.2023 по теперішній час, будь-яких неправомірних дій, зокрема адміністративних правопорушень, чи дисциплінарних порушень несення військової служби, твердження сторонни обвинувачення, щодо можливості скоєння підозрюваним іншого кримінального правопорушенння, є лише припущенням.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні та прокурором при його розгляді не доведено неможливість запобігти встановленому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

За частиною 3 ст.176 КПК УКраїни, слідчий судя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо, слідчий прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достаніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

При обранні виду запобіжного заходу, слідчий суддя враховує встановлені обставини та дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, на даний час проходить службу за мобілізацією у Лавах ЗСУ на посаді командира 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 , за місцем проживання та проходження служби характеризується позитивно, надавав грошові кошти на лікування потерпілої ОСОБА_8 ..

Має незадовільний стан здоров`я, після проходження стаціонарного лікування та оперативного втручання, потребує додаткового лікування та реабілітації, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами (Випискою з медичної карки стаціонарного хворого №2398/917; Довідкою про тимчасову непрацездатність №2645).

Також слідчий судя, враховує висловлену позицію особового складу військового підрозділу, яким керує ОСОБА_4 , оформлену письмовим клопотанням, а також письмову заяву командира 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) ВЧ НОМЕР_3 Національної Гвардії України підполковника ОСОБА_10 та заступника командира з Матеріально технічного забезпечення 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) ВЧ НОМЕР_3 Національної Гвардії України капітана ОСОБА_11 , яка свідчить про довіру до нього як підлеглих так і командирів.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти встановленому ризику, можливо шляхом обрання відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

За відсутності у судовому засіданні осіб, які висловили бажання взятии підозрюваого на поруку, можливість застосування вказаного запобіжного заходу слідчим суддею не перевірялась, враховуючи вимоги ст.180 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, слідчий судя вважає недоцільним, враховуючи той факт, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині, дислокованій за межами населенного пункту у якому він постійно проживає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193,194, 309 КПК України, слідчий судя, -

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України запобіжний захід у вигляді - особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

за кожною вимогою з`являтися до слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині покладення на ОСОБА_4 обов`язків діє у межах строку досудового розслідування до 05.09.2024 року.

Контроль за виконанням підозрюваним обов`язків покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1