Справа № 646/5519/24
№ провадження 1-кп/646/839/2024
ВИРОК

іменем України

22.05.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 16.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ребедайлівка Камянського району Черкаської області, громадянина України, вдівця, освіта професійна-технічна, командира відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді командира бойової машини командира відділення 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого

батальйону військової частини № НОМЕР_1 (згідно витягу з наказу № 22 від 22.01.2024 року)

в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у листопаді 2023 року, точний час не встановлений, у останнього винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «АВС».

Реалізуючі свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, сержант ОСОБА_3 , скориставшись спеціальним додатком для спілкування користувачів кросплатформенного месенджеру «Телеграм», де знайшов та зв`язався з невстановленою особою, яка займається виготовленням водійських посвідчень, з якою узгодив виготовлення посвідчення водія на своє ім`я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року №340, останній надіслав необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, зокрема власну фотографію, власні паспортні дані та РНОКПП, групу крові, а також зразок власного підпису, тобто таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення у частині виготовлення підробленого посвідчення.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлену дату, час та місце, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані сержантом ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 , тим самим

підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, за допомогою поштового сервісу ТОВ «Нова Пошта», зробивши, в свою чергу, готівковий переказ у розмірі 9500 грн. 00 коп., з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом, чим вчинив пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді командира бойової машини - командира відділення 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини № НОМЕР_1 (згідно витягу з наказу №22 від 22.01.2024 року),

в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України

«Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і

військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216

Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4

Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 15.01.2024 року приблизно о 15 год. 24 хв., перебуваючи на ділянці місцевості тимчасово утвореного блокпосту №1 в м.

Куп`янську Харківської області (автодорога за сполученням «Чугуїв-Мілове»),

за кермом автомобіля марки ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_3 , де при перевірці

документів, на вимогу співробітників поліції, в порядку ст. 32 Закону України

«Про національну поліцію», пред`явив, таким чином використав, в якості

підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом

завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має

право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме -

посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий 11.11.2023 року ТСЦ 8041 на ім`я

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає

бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни

виробника - України, згідно висновку судової технічної експертизи документів

№ СЕ-19/121-24/2184-ДД від 29.01.2024 року, чим вчинив використання завідомо

підробленого документа.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він вдівець, має професійну-технічну освіту, військовослужбовець, командир відділення охорони 3 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є військовослужбовцем, наразі виконує свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності, та продовжує боронити країну в умовах повномасштабної збройної агресії РФ проти України, яка наразі триває, його щире каяття, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у межах, установлених у санкціях вказаних частин ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України стягує з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/2184-ДД від 29.01.2024 року у сумі 2271 грн. 84 коп.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України- у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/2184-ДД від 29.01.2024 року у сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.01.2024 року на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 11.11.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , яке поміщено до сейф-пакету № PSP 1269321 та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000029 від 16.01.2024 року - скасувати.

Речові докази -посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке було вилучене 15.01.2024 року в ході огляду місця події, проведеного на ділянці місцевості тимчасово утвореного блокпосту АДРЕСА_2 (автодорога за сполученням «Чугуїв-Мілове» та поміщено до сейф-пакету № PSP 1269321, копії смс-листування ОСОБА_3 з користувачем « ІНФОРМАЦІЯ_3 » мессенджеру «Telegram», наданих органу дізнання ОСОБА_3 , з приводу замовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 на 1 арк., долучені до матеріалів провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя