Кримінальне провадження №629/7290/23
Номер провадження 1-кп/629/53/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0001027 від 01.11.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , не військовозобовязаного, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.11.2023, приблизно о 01:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 вживав алкогольні напої.

Під час розпиття спиртного, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого, у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючі їх настання, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взяв лівою рукою, зі столу в приміщенні кухні за вказаною адресою, ніж заводського виготовлення з накладками з дерева світло - коричневого кольору, які з?єднанні заклепками з металу в кількості 3 штук, загальною довжиною 31 см та наніс ним один удар в область грудної клітини зправа, а також один удар в області голови, внаслідок чого спричинив різану рану обличчя потерпілому.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 спричинено скальповану рану щоки та колото - різане не проникаюче поранення м?яких тканин передньої поверхні грудної клітки зправа з пошкодженням гілки підключичної вени, яке є тяжким тілесним ушкодженням, що небезпечне для життя в момент заподіяння, згідно пункту 2.1.3.(п) правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав в частині нанесення ножових поранень частково, оскільки удари наніс ненавмисно при перевищенні меж необхідної оборони, зазначив, що про свої дії жалкує та готовий відшкодувати матеріальні та моральні збитки потерпілому, якщо будуть такі заявлені. Також пояснив, що 31.10.2023 року він, коли йшов з магазину, зустрів ОСОБА_6 між 71 та 72 будинком, який сказав, що у нього є неповна півторалітрова пляшка горілки, після чого він запропонував потерпілому піти до нього додому. Додому до ОСОБА_4 вони потрапили близько 22:00 години. Обвинувачений зазначив, що вдома вони сиділи на кухні випивали з ОСОБА_6 . В ході розпиття спиртних напоїв між ними виникла словесна сварка, в ході якої потерпілий висловлювався погано в бік молодого покоління, підлітків загалом, що ОСОБА_4 сприйняв як особисту образу, оскільки й нього є донька підліток, однак сварку

вони вирішили словами та продовжили пити. ОСОБА_4 пояснив, що коли вони випили близько літра горілки, він в котрий раз підрізав закуску та повернувся з ножем в лівій руці, поставити закуску на стіл, ОСОБА_6 завдав йому два удари в ніс кулаком, на що він відповів. Обвинувачений вказав, що завдав один удар ножем по руці, а другий по щоці, в глубину нанесені порізи були десь 3 см, всього ударів було два, після чого потерпілий присів. Щодо наявності більшої кількості порізів зазначив, що можливо зіскользнув ніж. На тому місці, де присів ОСОБА_6 , на коврі та на порозі в спальні була калюжа крові. ОСОБА_4 пояснив, що це сталося близько 01:00 години ночі. Коли він зрозумів, що завдав удари потерпілому ножем та побачив поріз на щоці та кров, він кинув ніж у раковину та надав першу медичну допомогу, а саме зрізав светр та намагався зупинити кровотечу тампоном, швидку не викликав. Обвинувачений пояснив, що коли побачив, що кров не зупиняється продезинфікував все необхідне та зашив порізи ОСОБА_6 на щоці та плечі звичайною циганською голкою та нитками для шиття. Також додав, що медичної освіти немає, однак у 2017-2018 році проходив від роботи курси надання першої медичної допомоги. ОСОБА_4 пояснив, що запропонував викликати швидку, однак потерпілий відмовився і попрохав покласти його спати. Обвинувачений відвів його до маленької кімнати та поклав спати. Обвинувачений підходив до ОСОБА_6 кожні 20 хвилин та перевіряв його стан. Після того, як потерпілого поклав спати, він прибирав кров у квартирі, бо зрозумів, що накоїв та не хотів, щоб кров бачила мати, а не тому, що бажав прибрати уліки. Крім того, обвинувачений зазначив, що светр потерпілого, тряпки, якими він витирав кров, марлю, тампони він зібрав в пакет та вийшов на двір викинув в смітник. На ранок 01.11.2023 року близько початку 06:00 ранку ОСОБА_4 розбудив ОСОБА_6 , який сказав, що з ним все нормально, однак потім сів, після чого обвинувачений зрозумів, що необхідно викликати швидку. Обвинувачений також зазначив, що оскільки руки були в крові, телефон перестав працювати та він ледь викликав швидку та попрохав їх викликати поліцію. ОСОБА_4 зазначив, що зараз вже розуміє, що перевищив межі необхідної оборони, оскільки потерпілий в руках нічого не тримав та необхідності застосування ножа не було. Також додав, що читав літературу щодо користування ножем та займався рукопашним боєм.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий, суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів, обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 КПК України, докази визнаються допустимими, якщо вони отримані в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 86-89 КПК України, доказ визнається недопустимим, якщо він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами у порядку невстановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Положення ст. 87 КПК України можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у разі істотного порушення прав і свобод людини.

За ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Вина ОСОБА_4 повністю доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження, а саме зібраними доказами відповідно до вимог ст.ст. 352, 353 КПК України та дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, що відповідає вимогам ст. 358 КПК України, та іншими доказами, а саме:

-рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 щодо розгляду повідомлення(а.с.49);

-заявою ОСОБА_8 про добровільну згоду на проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.50);

-протоколом огляду місця події від 01.11.2023 року з фототаблицею за участю спеціаліста та ОСОБА_4 , під час якого виявлено: ніж довжиною 31 см, ножиці металеві, моток ниток, голку з ниткою, речовину бурого кольору на лінолеумі та речовини бурого кольору у міжкімнатних дверях приміщення спальні на порозі, а також вилучено: змиви речовини бурого кольору з килиму у приміщенні коридору, ніж довжиною 31 см, ножиці металеві зі слідами РБК, моток ниток та голку з ниткою у приміщенні кухні, змиви речовини бурого кольору на лінолеумі у приміщенні спальні, змиви речовини бурого кольору з порогу міжкімнатних дверей приміщення спальні (а.с.51-61);

-протоколом №70/86 від 01.11.2023 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення(а.с.62-64);

-матеріалами, характеризуючими обвинуваченого (а.с.65-74);

-заявою ОСОБА_4 про добровільну згоду на проведення слідчого експерименту у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.75);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 року з додатком за участю спеціаліста та ОСОБА_4 (а.с.76-79);

-заявою ОСОБА_4 про добровільну згоду на проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.80);

-додатковим протоколом огляду місця події від 01.11.2023 року з фототаблицею за участю спеціаліста та ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено штани та футболку чорного кольору, сіра кофта(а.с.81-87);

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 01.11.2023 року, в ході якого було відібрано зрізи нігтів лівої та правої руки ОСОБА_4 (а.а.88);

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 01.11.2023 року, в ході якого було відібрано у ОСОБА_4 змиви правої, лівої руки, марлеві палички(а.а.89);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 02.11.2023 року(а.с.90);

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28.11.2023 року(а.с.91);

-квитанція №202 про отримання на зберігання речових доказів(а.с.92);

-квитанція №220 про отримання на зберігання речових доказів(а.с.93);

-ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023 року про арешт майна(а.с.94);

-ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023 року про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(а.с.95-96);

- висновком експерта №12-14/274-ЛЗ/23 від 28.11.2023 року щодо проведення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_6 , в якому зазначено, що згідно даним з наданої медичної документації у нього мали місце колото-різане не проникаюче поранення м?яких тканин передньої поверхні грудної клітки права з пошкодженням гілки підключичної вени, скальпована різана рана правої щоки наслідком загоєння яких в теперішній час є рубці, і які утворилися внаслідок ударної або ударно-ковзної дії гострого предмету який мав колючо-ріжучі властивості і яким міг бути і клинок ножа наданий на експертизу, незадовго до моменту надходження потерпілого до лікувального закладу, можливо в строк та за обставин вказаних в настановній частині постанови та потерпілим. Виключено утворення комплексу вищевказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти зросту як з наданням так і без такого тілу прискорення. Показання які дав підозрюваний ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 року в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення, механізму утворення та локалізації у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. За ступенем тяжкості колото-різане не проникаюче поранення м?яких тканин передньої поверхні грудної клітки зправа з пошкодженням гілки підключичної вени це ТЯЖКЕ тілесне ушкодження, що небезпечне для життя, згідно пункту 2.1.3. (п) правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р; різані рани це ЛЕГКІ тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров?я, згідно до пункту 2.33 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року (а.с.97-98);

-копією медичної картки ОСОБА_6 (а.с.99-109);

-висновком експерта №12-14/297-ЛЗ/23 від 29.11.2023 року щодо проведення додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , в якому показання, які дав, та відобразив в ході проведення відеофіксації слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 від 11.11.2023 року в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення у нього колото-різаного не проникаючого поранення м?яких тканин передньої поверхні грудної клітки зправа з пошкодженням гілки підключичної вени, але в своїх показаннях потерпілий не відображає спосіб спричинення та механізм утворення у останнього двох різаних ран на правій щоці(а.с.110-11);

-висновком експерта №12-14/264-ЛЗ/23 від 04.11.2023 року щодо проведення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_4 , в якому вказано, що в ході судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлена різана рана на долонній поверхні нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті, яка утворилася від ріжучої дії предмету, що мав гострий край, яким міг бути клинок ножа і могла утворитися в строк і при обставинах, вказаних потерпілим і постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості вищевказана різана рана пальця кисті - це ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров?я (згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Різана рана на пальці кисті у гр-на ОСОБА_4 не могла утворитися в результаті його падіння з висоти власного зросту з наданням тілу прискорення чи без такого Різана рана на пальці кисті у гр-на ОСОБА_4 могла утворитися в результаті нанесення ним удару ножем (при зіскокуванні пальців з рукояття ножа на клинок)(а.с.112).

-заявою ОСОБА_4 про добровільну згоду на проведення слідчого експерименту у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.75);

-протоколом отримання зразків ОСОБА_6 для проведення експертизи від 06.11.2023 року(а.с.117);

-відповіддю КНП Лозівське ТМО №1577 від 01.11.2023 року, відповідно до якої громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться в хірургічному відділенні стаціонару № 1 з 01.11.2023 р. з діагнозом: Ножове поранення передньої стінки грудної клітини праворуч. Травма гілки підключичної вени праворуч, скальнова рана обличчя. Алкогольне сп?яніння (клінічно)(а.с.118);

-протоколом отримання зразків ОСОБА_4 для проведення експертизи від 06.11.2023 року(а.с.119);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №15-12/№792-ДМ/Ц/2023 р. від 22.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що в результаті проведення судово-медичної експертизи котушки ниток та голки з ниткою, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А,В, Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-в. Таким чином, враховуючи групові характеристики осіб, які проходять по справі та конкретні обставини її, можна припустити змішення крові від особи з групою крові AB(IV) з супутнім антигеном н, яким може бути підозрюваний ОСОБА_9 та особи з груповою належністю крові О(І). з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 (а.с.120-125);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2488-Дм/23 від 17.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що кров ОСОБА_6 , 1989 р.н., належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На фрагменті гігієнічної палички зі змивом з поверхні килима в спальній кімнаті (об?єкт №l), вилученим в ході огляду місця події, знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А анти-В, і походження від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається(а.с.126-128);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2489-Дм/23 від 17.10.2023 року з додатком, в якому вказано, що групова належність крові ОСОБА_6 , 1989 р.н. - Оз ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На змиві з лінолеума (об?єкт №l), вилученого зі спальної кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров на цьому об?єкті

належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_6 , 1989 року народження, не виключається(а.с.130-131);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №15-12/807-Дм/Ц/2023 від 20.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що групова належність крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АВ (ІV)(а.с.132-135);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №15-12/№791-Дм/Ц/2023 від 22.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що в результаті проведення судово-медичної експертизи зрізів нігтьових пластин з пальців обох рук підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено наступне: в піднігтьовому вмісті лівої руки виявлені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А, В та Н. Що стосується клітинного вмісту, то його походження найбільш ймовірно за рахунок власного нігтьового ложа. Таким чином, враховуючи результати досліджень, а також відсутність в препаратах клітин травматичного епітелію, дає можливість вважати, що походження слідів крові, в даному об?єкті можливо від особи з груповою належністю крові АВ(IV) з супутнім антигеном Н, яким і являється сам підозрюваний ОСОБА_4 .Однак, антиген Н характерний і для крові групи О(I) з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В. Отже, не можна виключити домішку слідів крові від людини з груповою належністю О(I) з ізогемагглютинінами анти-А, анти-B, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 , при наявності у нього зовнішньої кровотечі на момент одержання травми; в піднігтьовому вмісту правої руки слідів крові та клітин чужорідного епітелію, не знайдено(а.с.136-142);

-супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2490-Дм/23 від 17.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що кров ОСОБА_6 , 1989 р.н., належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. В змиві з лівої руки (об?єкт №2) підозрюваного ОСОБА_4 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, і походження від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається. В змиві з правої руки (об?єкт №1) підозрюваного ОСОБА_4 , наявність крові не встановлена(а.с.146-148);

-супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2487-Дм/23 від 11.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що дослідженням доставленого зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлена група О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В(а.с.149-151);

- супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №15-12/№793-ДМ/Ц/2023 від 22.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що в результаті проведення судово-медичної експертизи кухонного ножа, вилученого при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлені антигени А,В, ОСОБА_11 . Отже, можна припустити походження слідів крові від особи з груповою належністю AB(IV) з супутнім антигеном Н, яким і являється сам підозрюваний ОСОБА_4 , якщо на момент скоєння злочину у нього була травма, яка супроводжувалася зовнішньою кровотечою. Однак, антиген Н характерний і для крові групи О(I) з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В. Таким чином, враховуючи результати досліджень, групові характеристики осіб, які проходять по справі та конкретні обставини її, не можна виключити домішку слідів скрові від людини з груповою належністю О(I) з ізогемагглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 (а.с.152-157);

-супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2492-Дм/23 від 24.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що кров ОСОБА_6 , 1989 р.н., належить до групи О з ізогемагглютинінами анти-А та анти-В. На футболці (обєкт №1), яка належить підозрюваному ОСОБА_4 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемагглютинінами анти-А і анти-В, і походження від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається(а.с.158-160);

-супровідним листом ХОБСМЕ з висновком експерта №14/2493-Дм/23 від 24.11.2023 року з додатком, в якому вказано, що кров ОСОБА_6 , 1989 р.н., належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На джинсових брюках (об?єкти №№1,2), які належать підозрюваному ОСОБА_4 , знайдена кров людини, в якій виявлено антиген Н. Таким чином, можна вважати, що дана кров належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, і походження від потерпілого ОСОБА_6 , не виключається(а.с.161-163);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.11.2023 року з додатком за участю потерпілого ОСОБА_6 (а.с.76-79).

У судовому засіданні 27.03.2024 року було допитано потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що вони з обвинуваченим товаришують з 1996 року, також він знає його батька і знає, що у обвинуваченого є донька підліток, яка мешкає не з ним та до якої останній добре ставиться. 31.10.2023 року після 22:00 год. він зайшов до ОСОБА_4 додому, де вони посиділи вдвох та трішки випили, після чого між ними виникла сварка, у звязку з чим він не пам`ятає. Додав, що жодних ударів обвинуваченому він не наносив та його руки не були розбиті. Потерпілий зазначив, що не пам`ятає, що з ним сталося, пам`ятає лише, що втрачав свідомість та коли прийшов до тями бачив як обвинувачений шив його шоку, потім він знову втратив свідомість, після чого його забрала швидка. ОСОБА_6 вказав, що після вказаної події на ньому було три порізи: два на обличчі та один на плечі. Потерпілий бачив в квартирі власну кров та чому він був роздягнений не пам`ятає. Також він пояснив, що до рук ножа не брав та зазначив, що різати людей погано. Обвинуваченого та його батьків після того, як його забрала швидка, не бачив, допомоги вони жодної не надавали. Також потерпілий вказав, що спиртні напої разом з ОСОБА_4 вони вживали не часто, десь раз на рік, обвинувачений жодного разу до цього не завдав йому тілесних ушкоджень. Крім того, зазначив, що зараз відношення до обвинуваченого гарне, претензій до нього він немає, просив не застосовувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі.

У судовому засіданні 27.03.2024 року було допитано свідка обвинувачення ОСОБА_12 , яка пояснила, що обвинуваченого не знає. Вказала, що працює молодшою медичною сестрою в екстреній медичній допомозі. Свідок зазначила, що пам`ятає, що був виклик на нічній зміні ближче до ранку, дату та привід виклику не пам`ятає. Вказала, що по приїзду квартири знаходилось два чоловіка в стані алкогольного сп`яніння, одного з них вони шпиталізували, обличчя чоловіків не пам`ятає, бо дуже багато викликів. Щодо поранень, стану хворого ОСОБА_12 пояснила, що нічого сказати не може, оскільки вона не є лікарем та не здійснює огляд осіб.

У судовому засіданні 27.03.2024 року було допитано свідка обвинувачення ОСОБА_13 , яка пояснила, що обвинуваченого не знає. Вказала, що працює в екстреній медичній допомозі, стаж роботи понад 10 років. Свідок зазначила, що пам`ятає, що був виклик ближче до 06:00 години ранку з приводу ножових поранень, коли вони прибули на місце та піднялись з бригадою на поверх 7 чи 8, точно не пам`ятає, то побачили чоловіка з різаними ранами, які були зашиті чорною ниткою, що сидів на підлозі на проході з коридору в кімнату в одних штанах, торс був оголений. Тілесні ушкодження у хворого були на правій щоці та на грудній клітині зправа, різані рани. Свідок зазначила, що нею було поставлено діагноз - проникаюча рана грудної клітини, остаточний діагноз було поставлено в стаціонарі після обстеження. Поруч з ним був теж невідомий чоловік, який повідомив, що він викликав швидку. Додала, що чоловіки були в стані алкогольного сп`яніння, та обидва сказали, що обставин не пам`ятають, коли прокинулись побачили гулю у потерпілого на грудній клітині в області шва та після чого був здійснений виклик швидкої. Ми надали допомогу та госпіталізували хворого. Особу, яка викликала швидку, та особу хворого не памятає. Чоловік, що викликав швидку за допомогою з приводу тілесних ушкоджень не звертався, допоміг знести потерпілого. Свідок пояснила, що виклик запамятався, бо зашиті різані рани були вперше, лікарі в ЦРБ були також здивовані. Додала, що взагалі рани не можна шити вдома, треба викликати швидку, оскільки не зрозуміло чи пошкоджені внутрішні органи, бо може бути внутрішня кровотеча, а також може бути занесена інфекція. Пояснила, що пошкодження підключичної вени може призвести до масивної крововтрати, у звязку з чим може настати раптова смерть.

Щодо твердження обвинуваченого та сторони захисту стосовно перевищення ним меж необхідної оборони, суд приходить до висновку, що вказане ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження при судовому розгляді, під час допиту потерпілого та в матеріалах справи, а також спростовується відсутністю тілесних ушкоджень у обвинуваченого, що свідчить про відсутність реальної загрози його життю та здоров?ю. Крім того, судом враховано характер небезпеки, що загрожувала обвинуваченому та обставини, які могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: раптовість нападу, неготовність до його відбиття, фізичні дані обвинуваченого та потерпілого. Посилання захисту на те, що ініціатором конфлікту був саме потерпілий також не є підставою для виправдання дій обвинуваченого.

Так, в постанові колегія суддів Другої судової палати ККС ВС від 05.12.2023 у справі №125/2136/20 зазначила, що для того, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у рішенні слід зазначити, в чому саме воно полягає.

В постанові від 04.04.2023 року у справі № 544/73/20, ВС підкреслив, що для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Оцінюючи, згідно вимог ст. 94 КПК України, всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши потерпілого та свідків, запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши подані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, дослідивши речові докази, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Беручи до уваги докази в їх сукупності, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Лозова Харківської області, громадянин України, з середньо-технічною освітою, розлучений, не працюючий, маючого неповнолітню дитину - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не військовозобовязаний, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше перебував з 2010 року, вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з обліку у 2017 році зі стійким покращенням, за місцем мешкання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями, ніде не працює.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 20.02.2024 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства високий, ризик шкоди життю і здоров`ю оцінюється як високий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання

обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, беручи до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, підстави для застосування ст. ст. 75,76 КК України відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає.

02.11.2023 року на стадії досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено на стадії судового розгляду.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлений.

У справі судові витрати, а саме витрати на залучення експерта відсутні.

У справі наявні речові докази.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_15 був накладений арешт на майно, а саме на змиви речовини бурого кольору з килиму у приміщенні коридору, ніж довжиною 31 см, ножиці металеві зі слідами РБК, моток ниток та голка з ниткою, змиви РБК з лінолеуму у приміщенні спальної кімнати, змиви РБК з порогу міжкімнатних дверей приміщення спальної кімнати, штани чорні та футболку чорну, в якій в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився підозрюваний ОСОБА_4 , кофту сірого кольору, в якій знаходився потерпілий в момент нанесення йому тілесних ушкоджень, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_4 та змиви на ватні палички з правої та лівої руки останнього.

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді у виді 5 (п?яти) років 6 місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання обвинуваченого, а саме з 01.11.2023 року.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Скасувати арешт, накладений 02.11.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_15 на майно, а саме на змиви речовини

бурого кольору з килиму у приміщенні коридору, ніж довжиною 31 см, ножиці металеві зі слідами РБК, моток ниток та голка з ниткою, змиви РБК з лінолеуму у приміщенні спальної кімнати, змиви РБК з порогу міжкімнатних дверей приміщення спальної кімнати, штани чорні та футболку чорну, в якій в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився підозрюваний ОСОБА_4 , кофту сірого кольору, в якій знаходився потерпілий в момент нанесення йому тілесних ушкоджень, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_4 та змиви на ватні палички з правої та лівої руки останнього.

Речові докази у справі, а саме:

-ніж довжиною 31 см, ножиці металеві, моток ниток, голка з ниткою, штани чорні, футболка чорна, сіра кофта, змиви РБК килиму у коридорі, змив РБК з лінолеуму, змив РБК з порогу міжкімнатних дверей у приміщенні спальні, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваного, змиви з правої та лівої руки підозрюваного, зразки крові потерпілого ОСОБА_6 , зразки крові підозрюваного ОСОБА_4 -знищити.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Згідно ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1