ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 630/224/24 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/456/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- представника скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляцією представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 25.03.2024,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою представника ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_6 від 22.03.2024 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 4 ст. 304 КПК України.

Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, представник ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 25.03.2024 та передати справу на розгляд Люботинського міського суду Харківської області зі стадії відкриття провадження.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України.

Заслухавши доповідь судді, представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора при досудовому розслідуванні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 22.03.2024 представник ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 подала до суду скаргу, в якій просила визнати протиправними дії т.в.о. старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 щодо проведення 21 березня 2024 року обшуку в приміщенні Люботинського відділу ГУ ДМС України в Харківській області без ухвали слідчого судді; зобов`язати слідчого повернути вилучене майно, яке є власністю ГУ ДМС України в Харківській області.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя як на підставу прийняття такого рішення посилався на те, що доводи скарги представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 не входять до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України, а тому у відповідності до частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Доводи скарги, не узгоджуються із положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України та можливістю прийняття слідчим суддею рішення за даною скаргою, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються основними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Для вирішення питання щодо строку оскарження ухвали слідчого судді необхідно здійснити аналіз і тлумачення вказаних вище норм КПК з урахуванням вимог Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), рішень ЄСПЛ і Конституційного Суду України, норм КПК про загальні засади кримінального провадження.

Серед основних засад судочинства Конституція України визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на оскарження судового рішення.

Усталеною правовою позицією ЄСПЛ є те, що право на доступ до суду є елементом права на справедливий суд, гарантований ст. 6 Конвенції. У Рішенні «Голдер проти Об`єднаного Королівства», яке є основоположним у контексті тлумачення права на доступ до суду, ЄСПЛ зауважив, що «право доступу до правосуддя є однією з невід`ємних складових права, гарантованого п. 1 ст. 6. Це непоширювальне тлумачення, яке покладає нові зобов`язання на Договірні Держави: цей висновок ґрунтується на термінології першого речення п. 1 ст. 6, прочитаного в контексті даної статті, з урахуванням предмета та мети нормативного договору, яким є Конвенція, а також загальних принципів права» (п.36).

У статті 24 КПК закріплено положення такої засади кримінального провадження, як забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно ж до ч. 1 цієї статті кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою і належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 25.03.2024про відмову у відкритті провадження за скаргою представника ГУ ДМС України в Харківській області - ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді