справа № 361/7744/23
провадження № 1-кп/361/657/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

законний представник потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001630 від 28.04.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001630 від 28.04.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні 26.02.2024 прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

Законний представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили суд обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як було встановлено слідчими суддями, судом під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вина ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. А матеріали кримінального провадження та клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою містять достатню кількість даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України, який за правилами статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до обвинуваченого за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стороною захисту не надано, а судом в судовому засіданні не встановлено.

З обвинувального ату вбачається, що обвинувачений вчиняв кримінальне правопорушення у період з 2021 по лютий 2022 року відносно своєї дочки, з якою проживав за однією адресою: АДРЕСА_1 .

А тому суд зазначає, що у разі обрання судом запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілу малолітню ОСОБА_8 , яка є його дочкою, й надалі продовжувати скоювати злочини.

Інкримінований ОСОБА_4 злочини вчинено відкрито, тобто за фактичною адресою його проживання та адресою проживання його дочки та її матері, інших членів сім`ї, які могла стати свідками.

Суд враховує обтяжуючі обставини, наведені в обвинувальному акті, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка перебуває в матеріальній залежності від обвинуваченого; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, яка страждає на психічний розлад.

Усі вищевказані факти свідчать про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які в даний час не зменшились, а продовжують мати місце. Зокрема, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може незаконно вливати на потерпілу та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші, більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_4 , незважаючи на наявність у нього постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину відносно потерпілої, яка проживає з обвинуваченим за однією адресою, перебуває з обвинуваченим у сімейних відносинах та в матеріальній залежності від обвинуваченого. Крім того, місце його реєстрації, де останній просить призначити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, є Сумська обл., що, на думку суду, з врахуванням у останнього постійної роботи, доходу, а також значне віддалення від суду, унеможливить вчасне з`явлення в судові засідання. Судом також враховується, що тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до обвинуваченого іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу надасть йому можливість впливати на потерпілу, свідка та продовжити свою злочинну діяльність.

Окремо суд зазначає, що відсутні підстави для визначення обвинуваченим застави зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене із застосуванням насильства.

Крім того, у силу ст.178 КПК суд враховує вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Обвинуваченим та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинувачених під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 діб, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001630 від 28.04.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме по 25.04.2024 року включно та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження термінів тримання під вартою безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.03.2024.

Суддя ОСОБА_9