Справа № 567/750/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,в силу ст. 89 КК України рахується не судимим,

встановила

слідча СВ Острозького ВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що діючи умисно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав та незаконно зберігав з метою подальшого збуту особливо-небезпечний наркотичний засіб - «канабіс».

Так, 11.04.2024, близько 12.20 год., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи по АДРЕСА_1 , неподалік свого житлового будинку, зустрівся із особою під псевдонімом « ОСОБА_7 », яка діяла під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацювала),та щодо якої відповідно до ст.15 ЗУ "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснюються заходи безпеки, з метою збуту їй особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу».

В подальшому, 11.04.2024, близько 12.20 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , під час зустрічі, ОСОБА_6 отримав грошову винагороду в сумі 400 грн., та всупереч вимогам зазначених законів, незаконно збув особі під псевдонімом « ОСОБА_7 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта від 15.04.2024 №СЕ-19/118-24/4439-НЗПРАП є особливо небезпечним наркотичним засобом - «канабісом», масою 5,830г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000р., «канабіс» віднесений до списку 1 таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Окрім того, діючи повторно, всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, ОСОБА_6 , при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав та незаконно зберігав з метою подальшого збуту особливо-небезпечний наркотичний засіб - «канабіс».

Так, 16.04.2024 близько 19.23 год., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконний збут наркотичного засобу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи по АДРЕСА_1 , неподалік свого житлового будинку, зустрівся із особою під псевдонімом « ОСОБА_7 », яка діяла під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацювала), та щодо якої відповідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснюються заходи безпеки, з метою збуту їй особливо небезпечного наркотичного засобу - «канабісу».

В подальшому, 16.04.2024, близько 19.25 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , під час зустрічі ОСОБА_6 отримав грошову винагороду в сумі 1200 грн., та діючи повторно, всупереч вимогам зазначених законів, незаконно збув особі під псевдонімом « ОСОБА_7 » подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб - «канабіс», яка знаходилася у прозорому полімерному пакеті.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно.

16.04.2024 о 19.48 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та 17.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

рапортом о/у СКП ВП №3 - ОСОБА_8 від 11.04.2024;

протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) контроль за вчиненням злочину від 11.04.2024;

висновком судової експертизи наркотичних засобів №СЕ-19/118-24/4439- НЗПРАПвід 15.04.2024;

протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 13.11.2024;

протоколами допиту особи щодо якої здійснюються заходи безпеки від 11.04.2024 та 16.04.2024;

протоколом затримання особи від 16.04.2024;

протоколом проведення обшуку від 16.04.2024;

іншими матеріалами кримінального провадження;

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 тримання під вартою у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання його нічого не утримує, тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності та в пошуках матеріального збагачення може покинути межі Острозької територіальної громади та Рівненської області в цілому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, зокрема встановлюючи особу під псевдонімом « ОСОБА_7 », яка діяла під контролем правоохоронних органів (конфіденційно співпрацювала), та щодо якої відповідно до ст.15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» здійснюються заходи безпеки, з метою вмовляння та схиляння її до дачі інших показань по кримінальному провадженні, а також впливати на інших свідків - ОСОБА_11 , яка спільно проживає з підозрюваним, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як він може вчинити і інше кримінальне правопорушення, зокрема передбачене ст.309, 307 КК України, оскільки 11.04.2024 та 16.04.2024 підозрюваний здійснив збут особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» неподалік свого житлового будинку, в досить короткий проміжок часу, а тому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, останній зможе продовжити свою злочинну діяльність, в тому числі не покидаючи своє місце проживання, за умови обрання йому менш суворого запобіжного заходу, такого як домашній арешт, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим слідчою та прокурором не доведено, що існує ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, ці посилання є надуманими, за місцем проживання ОСОБА_6 було проведено обшук, в ході якого було вилучено речовину рослинного походження, зовні схожу на наркотичний засіб «канабіс». В судовому засіданні не віднайдено доказів того, що підозрюваний може знищити речові докази, або передати їх іншим особам з метою приховування своєї протиправної діяльності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання посилаючись на обставини викладені в клопотанні, захисника, який просив застосувати відносно підозрюваного домашній арешт, оскільки є підстави вважати, що обгрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, однак він перебуває на лікуванні і домашнього арешту буде достатньо, підозрюваного який просив обрати йому домашній арешт, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Також слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів можливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту не надано.

При цьому слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та бере до уваги відомості про його особу. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховується відсутність у нього роботи та власного доходу, відсутність міцних соціальних зв`язків.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, беручи до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, то на підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави по даному кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 слід визначити в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Суд вважає, що саме такий розмір застави забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 в разі її внесення.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

постановила

клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" Рівненській області по 19.48 - 14 .06. 2024 включно.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_6 ,-- по даному кримінальному провадженню в межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107360 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0010559.

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком 60 днів.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному вимоги передбачені ч. 8 ст.182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1