Справа № 755/6656/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000540 від 31.03.2024, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

у с т а н о в и в:

30 березня 2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік гаражного приміщення на землі знайшов поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_2 , припустив, що у знайденій кристалоподібній речовині білого кольору, що знаходилась у поліетиленовому зіп-пакеті, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - PVP. У цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , підняв із землі знайдений ним поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, роздивившись її, впевнився, що дійсно дана кристалоподібна речовина білого кольору, містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - PVP.

У цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання психотропної речовини, обіг якої обмежено - PVP. Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , помістив незаконно придбаний ним поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP до лівої кишені штанів, в які він був одягнений, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_2 , зберігаючи при собі поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP та пішов далі по власним справам.

Цього ж дня, тобто 30.03.2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції, було виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, що містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP. В подальшому, 30.03.2024 року в період часу з 16 години 37 хвилин до 16 години 41 хвилини, за адресою: АДРЕСА_3 , співробітниками поліції, у присутності двох понятих було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_2 добровільно дістав із лівої кишені штанів, в які був одягнений, та видав працівникам поліції поліетиленовий зіп-пакет всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP, масою 0,528 г, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/20966-НЗПРАП від 08.04.2024: У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 0,528 г.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Також у заяві обвинувачений ОСОБА_2 просить призначити йому покарання у виді іспитового строку терміном на один рік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20 зазначив, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-психіатра не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Також, в силу приписів ст. 57 КК України, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді виправних робіт.

Висновку про неможливість призначення судом обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд дійшов, зокрема, на підставі роз`яснень наведених у абз. 4 п. 2, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім цього, вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження убачається, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2021 по справі № 755/14635/21 (провадження № 1-кп/755/1405/21) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 грн. 00 коп.

Відомостей щодо виконання ОСОБА_2 вищевказаного вироку суду матеріали кримінального провадження не містять.

Положеннями ч. 3 ст. 72 КК України визначено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 59-1, 72, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання ним законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, призначене ОСОБА_2 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2021 по справі № 755/14635/21 (провадження № 1-кп/755/1405/21) покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. - виконувати самостійно.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,528 г., який передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 021846 від 16.04.2024) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-24/20966-НЗПРАП від 08.04.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1