Справа № 308/1220/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,

захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_7 ,

та представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/288/23, за апеляційною скаргою захисниці обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокатки ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 березня 2023 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Берегівського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не грамотного, тимчасово непрацюючого, раніше судимого вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2021 року за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки; вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.10.2022 та призначено обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 94 220,00 (дев`яносто чотири тисячі двісті двадцять) гривень, та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Ухвалено скасувати арешт накладений на: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», бежевого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 300 доларів США купюрам по 100 доларів США кожна з серійними номерами: LC34103339B, HF00321548C, LL4551227I; транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_2 ».

Вироком ухвалено речові докази: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», бежевого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику або іншій уповноваженій особі; грошові кошти в сумі 300 доларів США купюрам по 100 доларів США кожна з серійними номерами: LC34103339B, HF00321548C, LL4551227I, які повернуті потерпілій ОСОБА_8 , - залишити у її власності; транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «21011», блакитного кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_2 », який зберігається на спеціальному майданчику ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, - повернути власнику або іншій уповноваженій особі; 2 відрізки клейкої стрічки зі слідами папілярних ліній, що упаковані в спец пакет №2987564 та зберігаються в камері схову речових доказів, - знищити.

Ухвалено заставу, внесену заставодавцем ОСОБА_7 , у розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, за ОСОБА_6 на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2022 у справі 308/1220/22 згідно з квитанцією № від 15.02.2022, - звернути в дохід держави.

Вироком ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України дактилоскопічної експертизи № СЕ/19/107-21/11071-Д від 29.12.2021 у сумі 686 грн 48 коп.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 10 грудня 2021 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , прибули у село Дубрівка Середнянської територіальної громади Ужгородського району Закарпатська область з метою придбання плоду горіхів. Прибувши до подвір`я житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_10 зустріли ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування ОСОБА_10 з останньою про можливе придбання плоду горіхів, а саме 10 грудня 2021 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , скориставшись втратою пильності ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, маючи непогашену судимість згідно з вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2021 року, тобто діючи повторно, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, який не був відомий ОСОБА_10 , спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відчинення вхідних дверей потрапив до будинку за вищевказаною адресою, тобто проник у житло, де, пробравшись до вітальної кімнати, у шухляді шафи виявив скляну банку, звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належні потерплій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 1400 євро та 2600 доларів США, тобто викрав чуже майно, після чого залишив вищевказаний будинок, та разом із ОСОБА_10 покинув місце події, чим отримав змогу розпорядитися викраденим майном. Вищевказаними діями обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1400 євро та 2600 доларів США.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 вказує на незаконність та необґрунтованість вироку суду у частині звернення застави у дохід держави, просить його змінити. Зазначає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію після 07 квітня 2022 року, у подальшому строк дії запобіжного заходу не продовжувався, тому ухвала про застосування запобіжного заходу у цій частині припинила свою дію. Щодо посилань суду про нібито невиконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, покладених на нього ухвалою суду в частині явки до суду на 22.02.2022, як на підставу звернення застави у дохід держави і позбавлення заставодавця гарантованого недоторканого права власності, апелянтка зазначає, що таке суперечить нормам процесуального законодавства, оскільки ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2022 у кримінальному провадженні за №000728 від 11.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 (дцадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а у разі внесення застави з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків до 07 квітня 2022 року. Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, не визначено, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, застава буде звернена у дохід держави, вищевказане не роз`яснювалось ні обвинуваченому ОСОБА_6 , ні адвокатці ОСОБА_7 . Окрім того, письмово під розписку про покладені на обвинуваченого процесуальні обов`язки місцевий суд не повідомляв обвинуваченого ОСОБА_6 , та не поклав жодних обов`язків на заставодавця адвокатку ОСОБА_7 , а тому застава не може бути звернена у дохід держави. Щодо неявки обвинуваченого ОСОБА_6 до суду 22.02.2022, адвокатка ОСОБА_7 зазначає, що її підзахисний не з`явився до суду в зв`язку з хворобою, що є поважною причиною, про що він повідомив суд через адвокатку ОСОБА_7 . Просить вирок змінити: повернути заставодавцю адвокатці ОСОБА_7 . заставні кошти у сумі 49 620, внесені за обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2022.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення адвокатки ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, адвоката ОСОБА_9 , який судове рішення вважав законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвокатки ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вирок суду першої інстанції у частині доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, а також у частині призначення покарання та вирішення питань щодо цивільного позову, речових доказів та судових витрат, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється, у зв`язку з чим, визнається таким, що ґрунтуються на сукупності досліджених у суді першої інстанції та наведених у вироку доказів.

Тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги, зокрема у частині звернення внесеної заставодавцем ОСОБА_7 застави у дохід держави.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів бере до уваги таке.

Так, правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою 18 КПК "Запобіжні заходи, затримання особи" (статті 176-213 КПК). Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18).

Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК України. Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни. Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (частини 8 та 10 статті 182 КПК).

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави - вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

Порядок, умови застосування застави та наслідки їх невиконання визначені статтею 182 КПК, що дає підстави заставодавцю передбачати (спрогнозувати) можливі ризики та прийняти рішення щодо внесення застави. Внесення за підозрюваного застави іншою особою (заставодавцем) є її добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку підозрюваного.

З наведеного вище, слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям "застосування запобіжного заходу" у вигляді застави.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі внесення якої, на обвинуваченого покладено такі обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до листа начальника ДУ «Закарпатська УВП № 9» від 16.02.2022, ОСОБА_6 15.02.2022 звільнений з-під варти на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2022 у зв`язку з внесенням застави.

Підтверджується матеріалами кримінального провадження і твердження суду першої інстанції про те, що, будучи особисто присутнім 07.02.2022 в судовому засіданні та будучи повідомленим про наступне судове засідання на 10-00 годину 22.02.2022, ОСОБА_6 22.02.2022 в судове засідання не з`явився (а. к. п. 54-55), про причини відсутності не повідомив, а твердження адвокатки ОСОБА_7 про хворобу ОСОБА_6 не підтверджено жодними доказами.

Разом із тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 не з`явився в судові засідання 06.04.2022 (а. к. п. 62), 26.05.2022 (а. к. п. 66), 01.07.2022 (а. к. п. 72), 29.07.2022 (а. к. п. 76), у зв`язку з чим ухвалою від 29.07.2022 був оголошений в розшук (а. к. п. 77).

Тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 свідомо порушив покладений на нього обов`язок прибувати до суду на першу вимогу.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що, взявши до уваги наведені вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що принципу пропорційності в цьому кримінальному провадженні відповідатиме звернення в дохід держави грошових коштів, внесених за обвинуваченого ОСОБА_6 в якості застави заставодавцем ОСОБА_7 у розмірі 49 620,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію після 07 квітня 2022 року, у подальшому строк дії запобіжного заходу не продовжувався, тому ухвала про застосування запобіжного заходу у цій частині припинила свою дію, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушень обвинуваченим ОСОБА_6 покладеного на нього обов`язку прибувати до суду на першу вимогу, а відтак і не свідчать про безпідставність та необґрунтованість висновку суду першої інстанції про необхідність звернення застави у дохід держави. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що неявки ОСОБА_6 до суду першої інстанції мали місце і 22.02.2022 та 06.04.2022, тобто у межах строку дії визначених обов`язків.

Із цих підстав, такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для повернення застави заставодавцю, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 07.02.2022 не визначено, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, застава буде звернена у дохід держави, вищевказане не роз`яснювалось ні обвинуваченому ОСОБА_6 , ні адвокатці ОСОБА_7 , і при цьому, письмово під розписку про покладені на обвинуваченого процесуальні обов`язки місцевий суд не повідомляв обвинуваченого ОСОБА_6 , та не поклав жодних обов`язків на заставодавця адвокатку ОСОБА_7 , а тому застава не може бути звернена у дохід держави.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився до суду 22.02.2022 у зв`язку з хворобою, що є поважною причиною, про що він повідомив суд через адвокатку ОСОБА_7 , - апеляційний суд не бере до уваги, оскільки у підтвердження цих доводів стороною захисту не надано жодних доказів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого у кримінальному провадженні судового рішення (вироку), та які б слугували безумовною підставою для його скасування, у тому числі й із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано доказів та заявлено клопотань про дослідження таких доказів, результат дослідження яких спростовував би висновки суду першої інстанції чи свідчив би про істотні порушення вимог КПК України при проведенні досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Тому, апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними та необґрунтованими, а також вимоги про повернення заставодавцю внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 застави, задоволенню не підлягає, а вирок як законний та обґрунтований підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 березня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у частині звернення застави в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 49 620 гривень, у дохід держави, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: