У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції )

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутоярка Єланецького району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 травня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що запобігти заявленим стороною обвинувачення ризикам можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Апелянт вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що слідчим суддею належним чином не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні дружину та 4 малолітніх дітей, має освіту, раніше не судимий, визнає вину та активно співпрацює зі слідством.

Вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена шляхом визначення можливості внесення розміру застави або застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, з огляду на те, що ОСОБА_6 не отримував копію повного тексту ухвали слідчого судді, який було проголошено 01.04.2024. Зазначив, що дізнався про оскаржуване рішення 22.04.2024, після опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000339 від 26.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

26.03.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2024 та схемою до нього; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; квитанцією за результатами медичного огляду ОСОБА_6 (за допомогою приладу «Drager») та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри, особу підозрюваного, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Встановлено, що копію резолютивної частини ухвали слідчого судді підозрюваний та захисник ОСОБА_18 отримали 28.03.2024, повний текст ухвали було оголошено 01.04.2024 без участі учасників судового розгляду. Захисник ОСОБА_7 , з яким укладено угоду 18.04.2024, про повний текст ухвали слідчого судді дізнався 22.04.2024, апеляційна скарга подана 26.04.2024, а тому строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням мотивів наведених апелянтом, слід поновити.

Щодо доводів апелянта, колегія суддів встановила таке.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин.

Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вище зазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення. Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

На думку колегії суддів, надані стороною обвинувачення матеріали здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Також колегією суддів, всупереч доводам апелянта, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів. Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років.

Також є обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний знайомий зі свідками та може схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Слідчий суддя, належним чином вмотивувавши рішення, з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3