У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1796/21

№ 1-кп/183/362/24

07 травня 2024 року м. Новомосковськ

Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_11 у міжнародний розшук та обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000714 стосовно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір Республіка Вірменія, громадянина Вірменії, проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чадир-Лунга Республіки Молдова, громадянина Молдови, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця сел. Таромське Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000714 стосовно ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судове засідання, як і в минулі судові засідання, обвинувачений ОСОБА_15 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час проведення судового засідання. За повідомленням його захисника ОСОБА_6 місцеперебування ОСОБА_14 їй невідомо, зв`язку з ним не має.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2023 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_14 у зв`язку переховуванням його від суду.

Згідно з листом УКР ГУНП в Дніпропетровській області від 22.01.2024 № 3/22-529 проведеною перевіркою встановлено, що 06.03.2022 обвинувачений ОСОБА_15 пішки покинув територію України через пропускний пункт «Шегені» на території кордону з Республікою Польща.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_14 у міжнародний розшук та обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_15 з метою уникнення кримінальної відповідальності зник з місця свого постійного проживання, до суду на виклики не з`являється, порушив обов`язки обвинуваченого, визначені ст. 42 КПК України, оголошений в розшук, та відповідно до отриманої в ході розшукових дій інформації перетнув кордон України та не повернувся, є очевидні підстави вважати, що він переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому сторона обвинувачення вважає, що є всі підстави для оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, та обрання йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , відповідно, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи заявлене прокурором клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині вирішення вказаного клопотання, дійшла такого висновку.

Основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Такою процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну. Для ефективності судового розгляду у будь-якому разі необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.

Ухвалою суду від 05.12.2023 ОСОБА_14 оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено до його розшуку. В подальшому судове провадження відновлено з необхідністю вирішення процесуальних питань, зокрема, й клопотань учасників кримінального провадження.

Судом встановлено, що за результатом вжитих заходів на виконання вищезазначеної ухвали суду про розшук обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_15 перетнув державний кордон України 06.03.2022, пункт пропуску «Шегені» та виїхав на територію Республіка Польща, де продовжує переховуватись від суду.

Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав і в порядку, визначеному КПК України (ч. 1 ст. 4 КПК України).

Чинним КПК України не регламентовано поняття «міжнародний розшук» та не розкрито змісту зазначеного терміну. При цьому поняття «міжнародний розшук» використовується в цьому кодексі як обов`язкова підстава для здійснення спеціального досудового розслідування чи провадження (ч.5 ст.139, 297-1, 297-4, 323 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

За змістом ч. 2 ст. 318 КПК України явка обвинуваченого у судове засідання є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд, зокрема, зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження. З цією метою відповідними суб`єктами здійснюється розшук особи, яка ухиляється від суду.

Розшук може відбуватися на території України, бути міждержавним та/або міжнародним. Метою для усіх видів розшуку є отримання інформації про місцезнаходження розшукуваної особи та подальшого доставлення її до суду, правоохоронного органу.

Міжнародний розшук - це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Розшук особи в Україні та міжнародний розшук особи відрізняється як за територією, на якій здійснюється такий розшук, так і суб`єктами, які його здійснюють.

Постановлення судом ухвали про оголошення особи у розшук, шляхом задіяння міжнародного співробітництва є єдиним способом реалізації та виконання цього рішення суду та встановлення точного місцезнаходження обвинуваченого за кордоном.

Таким чином, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_15 перетнув державний кордон України, до суду на виклики не з`являється, обов`язки, визначені статтею 42 КПК України, порушив, оголошення його в розшук на території України результатів не дало, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_14 у міжнародний розшук.

Виконання іншим чином завдань кримінального провадження є неможливим.

До того ж, у відповідності до ч. 1 ст. 335 КПК України судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 підлягає зупиненню до його розшуку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи, що зупинення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, до його розшуку, може зайняти певний час, що призведе до порушення розумності строків кримінального провадження стосовно інших учасників кримінального провадження, у тому числі й обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, суд вважає за необхідне кримінальне провадження стосовно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, виділити в окреме провадження на підставі ч. 1 ст. 334, ч. 3 ст. 217 КПК України.

Щодо клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання обрання обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто умисного корисливого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_14 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Тому розуміючи наслідки завершення судового розгляду провадження, ОСОБА_15 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

За таких обставин суд вважає, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_16 у разі визнання останнього винуватим у пред`явленому обвинувачені, та ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисного корисливого особливо тяжкого злочину і є особою, яка офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність постійного й достатнього законного джерела доходу.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_15 пішки покинув територію України через пропускний пункт «Шегені» на території кордону з Республікою Польща, де продовжує переховуватись від суду.

Отже, у разі перебування особи на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного, обвинуваченого клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний, обвинувачений знаходиться на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. Оскільки до підозрюваного, обвинуваченого не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного, обвинуваченого (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) слідчий суддя, суд розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах знаходження підозрюваного, обвинуваченого на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також судом при вирішенні питання про обрання такого запобіжного заходу не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід стосовно підозрюваного, обвинуваченого стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді, суду.

Отже, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та доведеним, а обрання обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому конкретному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення, і на цьому етапі кримінального провадження такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право обвинуваченого на особисту свободу та недоторканість.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 189, 193, 194 ,197-190, 318, 323, 331, 335, 350, 371, 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_11 у міжнародний розшук та обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України виділити в окреме провадження та передати до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, до його розшуку.

Організацію виконання розшуку обвинуваченого ОСОБА_11 доручити працівникам оперативних підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням розшуку покласти на процесуального керівника по вказаному кримінальному провадженню.

Про результати розшуку повідомляти Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 10 травня 2024 року о 08 годині 20 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3