Провадження № 1-кп/643/510/24
Справа № 643/2484/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024

Московський районний суд міста Харкова в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004323 від 17.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка (Революційне) Вовчанського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 19.04.2019 Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, умовно-достроково звільненого 04.07.2022 Київським районним судом м. Харкова на невідбуту частину покарання строком 7 місяців 5 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 призваного по мобілізації відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 МО України №12 від 12.01.2023, 16.12.2023 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 та в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також враховуючи той факт, що солдат ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, останній раз 19.04.2019 Великобурлуцьким районним судом Харківської області до позбавлення волі строком 5 років 3 місяці, умовно-достроково звільненого 04.07.2022 Київським районним судом м. Харкова на невідбуту частину покарання строком 7 місяців 5 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв кримінальне правопорушення, за таких обставин.

16.12.2023 приблизно о 19:05 у ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин із малознайомим ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та, бажаючи діяти таким чином, знаходячись поблизу входу до приміщення казіно "Win club", розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , стоячи у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , діючи умисно, зі значною силою наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_5 в ділянку щелепи, чим спричинив останньому - двобічний перелом нижньої щелепи: ліворуч-суглобового відростку, праворуч тіла на рівні 1-3 зубів на нижній щелепі. Згідно висновку судово-медичної експертизи - вказанні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (відповідно до п.п. 2.2.1 «в», п.2.2.2. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків , передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив обставини обвинувачення та визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю. У судовому засіданні показав, що 16.12.2023 знаходився із своїми знайомими за адресою: АДРЕСА_3 . Малознайомий ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння, чиплявся до обвинуваченого та запропонував вийти на вулицю. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли на вулицю, де обвинувачений вдарив потерпілого по щоці, після чого його знайомі завели ОСОБА_4 в приміщення. Більше потерпілого він не бачив, мав намір вибачитися, але не бачив останнього. У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що шкодує про вчинене та щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяви, в яких просив провести судовий розгляд без його участі та відмовився від подачі цивільного позову в межах кримінального провадження.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відносяться до нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 122 КК України).

Дослідженням даних про обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, є діючим військовослужбовцем ЗСУ, добровільно став на захист Батьківщини, має державну нагороду, поранення, має неодноразові контузії, які отримав під час участі у бойових діях.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що він раніше судимий та є військовослужбовцем.

Враховуючи, що покарання відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та відповідно до ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.2,7,368-370,371,373,374,376, 392,393,395,532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1