Справа №345/2298/24
Провадження № 1-кп/345/217/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, не працює, з середньою освітою, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває в близьких відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілого, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи з 08.01.2024 на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до свого батька ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, приниженні, шарпанині, що погіршило якість його життя та заподіяло шкоду йому фізичному та психологічному здоров`ю.

05.01.2024 року о 14:55 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою відносно свого батька ОСОБА_5 , в результаті чого винесено терміновий заборонний припис, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 терміном на 10 діб.

Також за вчинення протиправних дій відносно свого батька ОСОБА_5 яке мало місце 07.01.2024 та виражалось в порушенні умов термінового заборонного припису, ОСОБА_4 постановою Калуського міськрайонного суду від 14.02.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, за вчинення протиправних дій, яке виражалось у вчиненні домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, а саме словесно погрожував фізичною розправою, а також штовхав, вчинених відносно свого батька ОСОБА_5 яке мало місце 16.01.2024, ОСОБА_4 постановою Калуського міськрайонного суду від 22.02.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в результаті протиправних дій, вчинених відносно свого батька ОСОБА_5 яке мало місце 21.01.2024 ОСОБА_4 постановою Калуського міськрайонного суду від 13.02.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

21.01.2024 року о 23:30 год. ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 терміном на 10 діб.

Крім цього, за вчинення протиправних дій відносно свого батька ОСОБА_5 , які мали місце 31.01.2024 ОСОБА_4 постановою Калуського міськрайонного суду від 27.02.2024 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

05.02.2024 року о 15:00 год. ОСОБА_4 винесено терміновий заборонний припис, а саме заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 терміном на 10 діб.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив домашнє насильство щодо свого батька ОСОБА_5 , що призвело до його психологічного страждання та погіршення якості життя потерпілого.

Зокрема, 27.02.2024 близько 19:50 год. год. ОСОБА_4 перебуваючи в АДРЕСА_1 за адресою проживання рідного брата потерпілого ОСОБА_6 , вчинив конфлікт із своїм батьком ОСОБА_5 , ображав його, висловлювався в сторону батька нецензурними словами та в ході конфлікту шарпав останнього та завдав декілька ударів по голові своєю рукою, внаслідок чого завдав психологічних та фізичних страждань та погіршив якість життя потерпілого.

Такі систематичні, умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , що виразились у словесних образах потерпілого, висловлюванні нецензурної лексики на адресу свого батька, приниженні його честі і гідності, погрозах фізичною розправою, шарпанині та завдання ударів по голові батька, у зв`язку із чим у ОСОБА_5 виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди його психологічному та фізичному здоров`ю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, вчинив при обставинах, наведених в обвинувальному акті, та дійсно систематично в січні та лютому 2024 вчиняв по відношенню до свого батька ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, приниженні, шарпанині та завданні ударів. Щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати, що в нього на утриманні є малолітня дитина. Також зазначив, що з батьком помирився.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, просив суворо не карати ОСОБА_4 .

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, тобто як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, що привело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких було скоєно злочин, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт, думку потерпілого, який просив не карати обвинуваченого суворо та думку обвинуваченого, який просив його суворо не карати.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах (батька).

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує вік обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, посередньо характеризується по місцю проживання, на «Д» обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у виді громадських робіт. Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ та положень ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Речовий доказ оптичний носій інформації CD-R диск марки «Axent» із відеозаписами з нагрудної камери, по факту події, яка мала місце 27.02.2024 року близько 19.05 год. в АДРЕСА_1 , який знаходиться при матеріалах кримінального провадження зберігати там же.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий