Справа № 646/1534/24
№ провадження 1-кп/646/538/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003309 від 13.12.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіндрашівка, Куп?янського району, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, який не є особою з інвалідністю, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 07.08.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 4, ст. 70 КК України, покарання у вигляді штрафу 3400 грн

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до ст. 68 Конституції України, зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку: перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів № 622 від 21.08.1998.

Незважаючи на це у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 влітку та на початку осені 2023 року, дату та час встановити не надалося можливим, але не пізніше 13.12.2023, знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем тимчасового мешкання, у період воєнного стану, будучи обізнаним про Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався указами Президента України, за ремонт автомобілів отримав від військових предмети ззовні схожі на ручні осколкові гранати типу Ф-1, РГД-5, M67 та M213.

В цей час та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що вибухові речовини, відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, не маючи відповідного дозволу на зберігання вибухових речовин, незаконно в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про власності на окремі види майна», п.п. 11.15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, за свою працю отримав корпуса ручних осколкових гранат типу Ф-1, РГД-5, М67 та М213, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкає та залишив їх зберігати, чим в порушення вищевказаних норм Закону вчинив носіння та подальше зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

13.12.2023, в період часу з 14 години 06 хвилин до 14 годину 44 хвилин, в ході проведення огляду за правилами обшуку, який було узаконено на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.12.2023, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено: предмети які схожі на корпуса гранат Ф-1, РГД-5, М-67 та DM51 у кількості 9 шт. та предмети зовні схожі на запали УЗРГМ, М213 та DM82 у кількості 8 шт.

Відповідно до висновку експерта судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-23/29725 від 22.12.2023, встановлено, що надані на дослідження: 1. корпуса ручних осколкових гранат типу Ф-1 або РГД-5 та підривач типу УЗРГМ у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють ручну гранату Ф-1 або РГД-5, які відноситься до категорії бойових припасів; 2. корпус ручної гранати типу М67 та підривач типу М213 у своїй сукупності (штатному з?єднанні утворюють ручну гранату М67, яка відноситься до категорії бойових припасів; 3. корпус ручної гранати типу DM51 та підривач типу DM82 у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють ручну гранату DM51, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та його правову кваліфікацію не оспорює.

З показань обвинуваченого ОСОБА_4 встановленомо, що вину у вчиненні злочину він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до положень ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, ставлення до вчиненого правопорушення, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відсутність суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення, а також позицію сторони обвинувачення, яка вважала за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у кримінальному провадженні у розмірі 6058,24 грн. (шість тисяч п`ятдесят вісім гривень 24 копійки).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 та 21.12.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 1) корпуса ручних осколкових гранат типу Ф1 або РГД-5 та підривач типу УЗРГМ у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють ручну гранату Ф-1 або РГД-5, які відноситься до категорії бойових припасів; 2) корпус ручної гранати типу М67 та підривач типу М213 у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють ручну гранату М67, яка відноситься до категорії бойових припасів; 3) корпус ручної гранати типу DM51 та підривач типу DM82 у своїй сукупності (штатному з?єднанні) утворюють ручну гранату DM51, які відноситься до категорії бойових припасів, які зберігаються в камері схову речових доказів ВПД №1 Куп?янського РВП ГУНП в Харківській області знищити;

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1