ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді 3 років позбавлення волі за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що поведінка ОСОБА_7 хоча і зазнала позитивних змін, проте на даний час засуджений не довів свого виправлення. Суд зауважив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних, корисливих злочинів, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком та відбував реальне покарання, однак не виправдовував довіру суду та знову вчиняв нові, аналогічні злочини.

Крім того, поведінка засудженого за весь період відбування покарання є нестабільною, оскільки ОСОБА_7 після застосування до нього положень ст. 82 КК допускав порушення режиму утримання, за що був підданий дисциплінарному стягненню, в подальшому змінив своє ставлення до відбування покарання, отримав 1 заохочення, що вказує на те, що засуджений дійсно стає на шлях виправлення.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що умовно-дострокове звільнення останнього у даному випадку буде передчасним.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Обґрунтовуючи заявлені ОСОБА_8 посилається на те, що довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо безпідставної відмови у застосуванні до нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, ОСОБА_7 засуджений вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 23 липня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке почав відбувати 08 червня 2021 року.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року до засудженого було застосовано положення ст. 82 КК та замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Як вбачається з матеріалів провадження, за час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» засуджений ОСОБА_7 режиму відбування покарання не порушує, працює на контрагенті ПрАТ «ОРІЛЬ-ЛІДЕР», до праці ставиться добре, має 1 дисциплінарне стягнення та 2 заохочення.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений хоча і характеризується загалом позитивно, проте до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності притягується не вперше, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, одак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний злочин.

Разом із цим, засуджений за досить тривалий час відбування покарання має лише 2 заохочення.

Таким чином, на переконання колегії суддів, докази того, що поведінка ОСОБА_7 зазнала суттєвих змін, матеріали справи не містять, як і доказів доведення його виправлення ставленням до праці.

Більш того, ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2023 року до засудженого застосовано пільгу, передбачену ст. 82 КК України, та замінено невідбуту частину основного покарання у вигляді позбавлення волі, більш м`яким обмеженням волі, що суд вважає достатнім для досягнення мети покарання.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.

Доводи засудженого про ненадання судом належної оцінки його особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.

Як вбачаться з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4