У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5807/22

провадження № 1-кп/0285/180/24

03 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. В обгрунтування клопотання посилалась на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків.

Захисник у судове засідання не з`явилася. Подала письмові заперечення проти клопотання прокурора з проханням змінити запобіжний захід на більш м`який - у виді домашнього арешту. У випадку продовження запобіжного заходу в виді тримання під вартою, зменшити раніше визначений розмір застави, з урахуванням майнового стану ОСОБА_4 - до розміру 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

ОСОБА_4 висловив згоду на розгляд клопотання прокурора без участі захисника. Проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений заперечував. Підтримав подані захисником заперечення. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думки учасників процесу, розглянувши клопотання прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено право кожної людини на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

16.12.2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.02.2024 року, який продовжено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його особу та наявність ризиків, що можуть зашкодити судовому розгляду кримінального провадження.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі.

Враховуючи тяжкість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Такий ризик є реальним, оскільки ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим 05.12.2023 ухвалою суду був оголошений його розшук.

Наявні соціальні зв`язки обвинуваченого не змогли запобігти ризикам, які реально настали під час розгляду даного кримінального провадження судом.

Крім того, суд дійшов висновку про обгрунтованість посилань прокурора на ризик незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , у випадку зміни запобіжного заходу.

Підстави, за яких було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Обставини, на які посилається обвинувачений, не спростовують доводи прокурора щодо необхідності продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим допустити обмеження прав обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Одночасно, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання сторони захисту про зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу в виді застави.

Ухвалою від 21.12.2023 у даному кримінальному провадженні судом визначено альтернативний запобіжний захід ОСОБА_4 у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 134200 гривень.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням пояснень сторони захисту про майновий стан ОСОБА_4 , що підтверджуються матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність зменьшення альтернативного запобіжного заходу в виді застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 121200 грн.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На думку суду, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб особа, щодо якої застосовано заставу, утримувалась від перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 193, 336, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 01.08.2024 року включно.

Зменшити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, визначивши заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121 200 (сто двадцять одна тисяча двісті) гривень, яка може бути внесена в будь-який момент як самим обвинувачем, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, звільнити ОСОБА_4 з-під варти та вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави, і зобов`язати його:

1. Прибувати до суду за кожним викликом.

2. Не відлучатись із міста Звягеля Житомирської області, без дозволу суду.

3. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

4. Заборонити спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1