Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/74/24
Провадження №1-кп/523/917/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.06.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, об`єднаного кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожного окремо, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення:

- у пограбуванні неповнолітнього ОСОБА_11 , вчиненому в умовах воєнного стану, близько 19 години 30 хвилин 10 серпня 2023 року, на території спортивного майданчика ( АДРЕСА_1 );

- у розбійному нападі на неповнолітнього ОСОБА_12 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в умовах воєнного стану, близько 20 години 00 хвилин 29 грудня 2023 року, на території Одеського морського ліцею №24 ( АДРЕСА_2 );

- у розбійному нападі на неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , вчиненому за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в умовах воєнного стану, близько 19 години 30 грудня 2023 року, на території Молодіжного скверу ( АДРЕСА_3 ).

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор послався на обґрунтованість причетності обвинуваченого до вмінених тому діянь, їх тяжкість, вчинення останніх за часом кримінально караних діянь в період застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що обумовлює, на думку прокурора, існування ризиків можливого переховування від суду, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також знищення, схову або спотворення будь - яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочинів.

З`ясувавши заперечення сторони захисту з підстав врахування неповнолітнього віку обвинуваченого, потребою у продовженні навчання, суворістю фактично застосованого запобіжного заходу, погіршенням стану психічного здоров`я (був очевидцем самогубства іншого ув`язненого), а також не доведенням прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 є неповнолітньою особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція найсуворішого з яких передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років (з урахуванням вимог ч.1 ст.102 КК України).

Обґрунтованість причетності ОСОБА_5 до вмінених йому діянь була перевірена слідчим суддею при первинному застосуванні запобіжного заходу, а також частково визнається самим обвинуваченим.

Незважаючи на неповнолітній вік, а також необхідність продовження навчання у середньо спеціальному навчальному закладі, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, суд з цим погоджується, виходячи з наступного.

Вмінені обвинуваченому діяння характеризується підвищеною суспільної небезпекою, а також суворими мірою покарання, яке може бути йому визначено у разі визнання винуватим, а відтак суд вважає, що до теперішнього часу продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, переховування обвинуваченого від суду.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , пов`язані із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, тобто із спричиненням шкоди здоров`ю особи, в той час як людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3 Конституції України).

Окрім того, як встановлено в даному судовому засіданні вчинення вмінених ОСОБА_5 останніх за часом кримінально караних діянь відбулось в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а відтак слід визнати, що існує також і обґрунтований ризик продовження ним злочинної діяльності та вірогідність настання зазначеного із спливом часу не зменшилась.

Довід сторони захисту про можливе погіршення стану психічного здоров`я обвинуваченого, на думку суду, не є визначальним при вирішенні клопотання прокурора, оскільки викладені вище ризики є істотними та переконливими у продовженні їх існування, а також не виключається отримання ОСОБА_5 кваліфікованої медичної допомоги в умовах ув`язнення.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин вмінених тому злочинів, враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та не визначити розмір застави, оскільки вмінені ОСОБА_5 злочини було вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,333,369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - строком до 25 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Головуючий ОСОБА_1