Справа № 346/2844/21
Провадження № 1-кп/344/624/24
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду

09 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України.

Прокурор вважає за доцільне призначити судовий розгляд у даному провадженні у відкритому судовому засіданні. Подав клопотання в порядку ст. 315 КПК України про виклик свідків. Прокурором також подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на строк 60 днів, з визначенням розміру застави. Прокурор клопотання підтримав, враховуючи те, що ризики, встановлені раніше не відпали та існують, зокрема ризик переховування від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_7 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин причетності його до вчинення даних кримінальних правопорушень. Захисником також подано клопотання в порядку ст. 315 КПК України про виклик свідків. Щодо задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили. Обвинувачений ОСОБА_11 подав клопотання про скасування запобіжного заходу, оскільки має бажання як громадянин України та батько трьох дітей захищати їх від агресора, вступивши до лав ЗСУ та захищати територіальну цілісність нашої держави. Окрім того, в клопотанні прокурора немає доказів вчинення ним будь-якого злочину, немає свідків вчиненого і няких ризиків того, що він буде ухилятися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 не заперечили щодо призначення справи до слухання, щодо клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів - заперечили, в зв`язку із відсутністю будь-яких ризиків та недоведенням їх причетності до скоєного, просять обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 не заперечили щодо призначення справи до слухання, однак заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просять затосувати запобіжний захід у вигляі домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Прокурор вважав заявлене клопотання про повернення обвинувального акта прокурору таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави для повернення обвинувального акта.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Зокрема, суд має право прийняти таке рішення, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; в ньому не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, або не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону та формулювання обвинувачення.

Так, згідно з ч.2, 4 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витратна залучення експерта (уразі проведення експертизи підчас досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ,що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5)довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, що має наслідком його повернення прокурору.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Щодо тверджень захисника в частині неналежного викладу фактичних обставин вчиненого та відсутності правової кваліфікації кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при цьому чинним КПК України не передбачено повноваження суду, до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи, перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинувачених, тощо.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Більш того, відповідно до ст. 338 КПК України, прокурор не позбавлений права змінити обвинувачення.

Розглянувши обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, а також містить формулювання обвинувачення.

Твердження сторони захисту щодо відсутності складу кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд розцінює критично, оскільки надання суду інших документів, крім визначених ч.4 ст. 291 КПК України, заборонено, а підтвердження або спростування вказаних обставин має здійснюватися на стадії судового розгляду, а не на стадії підготовчого провадження.

Отже, підставою для повернення обвинувального акта прокурору є не будь-які недоліки обвинувального акта, а лише ті, які не можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані стороною захисту обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, а тому клопотання сторони захисту та обвинуваченого щодо повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає.

Щодо поданих клопотань про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про скасування запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строків запобіжних заходів суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а саме, що вони відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а також враховуючи особи обвинувачених та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, які не зменшилися, а саме: можливість переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заявлені у клопотанні ризики є реальними, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, а також наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, основною метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії судового розгляду фактично є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що у тому випадку, коли наявність певних ризиків щодо можливої неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, яка може зашкодити інтересам правосуддя, вже встановлена сукупністю інших попередніх рішень судів по цьому кримінальному провадженню, то висновок про те, що вищевказані ризики вже перестали існувати потребує належного обґрунтування та посилання на конкретні обставини, які свідчать про те, що на цій стадії розгляду кримінального провадження обвинуваченим може бути обраний більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, відсутність електропостачання, недофінансування та неналежне кадрове забезпечення, і т.п.) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Неналежна процесуальна поведінка обвинувачених та інших учасників судового розгляду, зловживання своїми процесуальними правами з метою ускладнення та затягнення судового процесу під час дії воєнного стану спричинюють істотну шкоду інтересам правосуддя.

Таким чином, при продовженні запобіжних заходів у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує як обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дані про їх особи, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, так і необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених і наявність відповідного суспільного інтересу щодо розгляду вищевказаного кримінального провадження.

Судом встановлено, що дане провадження підсудне Івано-Франківському міському суду; підстав для його закриття згідно з п.п.4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України на даний час немає; обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України не заявлялось. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, не вбачається.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюються колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Частиною 4 статті 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Враховуючи раніше заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про здійснення розгляду кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, а також ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27.12.2023 року, розгляд даного кримінального провадження слід здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.314 КПК України з вирішенням питань щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою доцільно продовжити з раніше визначеним розміром застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.31, 110, 131, 176-178, 183, 194, 291, 314-316, 331, 338, 369, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, яке відбудеться 16 квітня 2024 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Івано-Франківського міського суду, з викликом учасників судового провадження.

Розгляд даного кримінального провадження здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про скасування запобіжного заходу,- відмовити.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, на строк шістдесят днів - до 07 червня 2024 року включно.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, на строк шістдесят днів - до 07 червня 2024 року включно.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, на строк шістдесят днів - до 07 червня 2024 року включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що застава вноситься у національній грошовій одиниці та може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в дохід держави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12).

Затвердити сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування, - продовжити на час судового розгляду.

Зобов`язати сторони провадження надати можливість учасникам судового провадження ознайомитися з матеріалами даного провадження.

Копію ухвали для виконання в частині застосування запобіжного заходу - тримання під вартою направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), та вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Повний текст ухвала складено та підписано 11 квітня 2024 року.

Головуюча-суддя: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3