Справа № 752/7901/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/118/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 07 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у с. Острійки Білоцерківського району Київської області, маючого середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30 вересня 2000 року Московським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-1 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-08 травня 2001 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 днів; звільненого 08 вересня 2004 року з установи виконання покарань умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 15 днів;

-12 серпня 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; звільненого 03 жовтня 2013 року з установи виконання покарань умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 7 днів;

-21 листопада 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік;

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, діючи умисно, незаконно придбав наркотичний засіб та розпочав незаконно зберігати його без мети збуту.

04 квітня 2023 року о 07:11 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, канабісом, масою 19,62 г; та пляшку з полімерного матеріалу з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою у перерахунку на висушену речовину 0,11 г, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Також судом першої інстанції визнано необгрунтованим обвинувачення ОСОБА_7 в частині незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме - метадону (фенадону), масою 0,083 г, з тих підстав, що матеріали справи не містять доказів на спростування пояснень обвинуваченого про те, що вказаний наркотичний засіб він отримав за призначенням лікаря. Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що наркотичний засіб метадон (фенадон), масою 0,083 г, обвинувачений придбав та зберігав незаконно, як про це зазначено в обвинувальному акті.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку із невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1ст.309 КК України у виді 2 років обмеження волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого,прокурор вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України. Зазначає, що судом не надано достатньої оцінки обставинам справи, підвищеній суспільній небезпечності особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотиків, в тому числі до покарань у виді позбавлення волі, маючи досвід притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений необхідних висновків для себе не зробив та продовжив умисну кримінально-карану діяльність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи про те, що перебуває на замісній терапії від наркоманії, щодня вживаючи призначені лікарем наркомісні препарати, без яких не може існувати, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України та призначене судом покарання у виді обмеження волі сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як випливає із змісту вироку, суд при звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання в порядку ст.75 КК України врахував , що ним вчинений кримінальний проступок , його щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, котрий постійного місця роботи не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за подібні правопорушення, перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місце проживання характеризується посередньо, при цьому враховано відношення обвинуваченого до вчиненого, його щирого каяття, зобов`язання не вчиняти правопорушень у майбутньому та дійшов вірного висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою з боку органу пробації.

Інформація про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, не є такими даними, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 становить для суспільства особливу небезпеку і покарання ОСОБА_7 , визначене із застосуванням вимог ст.75 КК України за вчинення кримінального проступку, є неправильним застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Інших доводів, які б могли поставити під сумнів правильність застосування судом інституту звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, в апеляційній скарзі прокурора не зазначено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: