Справа № 522/5169/24
Провадження № 1-кс/522/1990/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000241 від 27.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування встановлено, що до чергової частини відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського УПП в Одеській області, про те, що під час патрулювання території Приморського району м. Одеса, за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 1 було зупинено автомобіль марки Toyota Camry, сірого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , яка згідно системи «Гарпун» знаходиться у розшуку в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0001132 від 01.11.2022.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000207 від 20.02.2023 на підставі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2023, справа № 947/14834/23, провадження № 1-кс/947/5953/23, на автомобіль марки Toyota Camry, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, VIN НОМЕР_2 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення реєстраційних дій із подальшим утриманням транспортного засобу на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів в порядку передбаченому постановою КМУ від 19.11.2012 №1104.

В подальшому ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.07.2023 на скаргу представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2023, залишено без задоволення.

Ознайомившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 , навмисно не виконує ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про арешт майна, справа № 947/14834/23, провадження № 1-кс/947/5953/23. (ЖЄО 3959).

Так, 27.03.2024 слідчим СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки Toyota Camry, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, VIN НОМЕР_2 ; ключ запалювання; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 27.03.2024 вилучене майно в ході огляду місця події визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаного, у зв`язку з тим, що на зазначене майно було безпосередньо спрямоване злочинне посягання, вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку із чим виникла необхідність у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту, з метою виконання належним чином рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення . Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження, та здійснення реєстраційних дій із подальшим утриманням транспортного засобу на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів, в порядку передбаченому постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, на автомобіль марки Toyota Camry, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, VIN НОМЕР_2 , а також на ключ запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Дозволити слідчому самостійно визначитись із місцем зберігання вилученого майна.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

24.04.2024