1Справа № 335/6326/23 1-кс/335/1327/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна та матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 21.04.2023, діючи умисно, з корисливих намірів, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 в розмірі 800 євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 31946,24 грн., якими розпорядились на власний розсуд, та в період з січня 2023 року по другу декаду серпня 2023 року, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 6500 євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 258 969,75 грн., якими розпорядились на власний розсуд, чим завдали останнім майнової шкоди на вищевказану суму.

11 березня 2024 року ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

11.03.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: банківську картку «Монобанк»: НОМЕР_1 .

11.03.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , вилучено: банківську картку «Monobank» № НОМЕР_2 .

11.03.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , вилучено: банківську картку «Монобанк»: НОМЕР_3 до 10/24.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий звернулася до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на розрахункові рахунки, які прив`язані до вищезазначених банківських карток.

Слідчий підтримала подане клопотання, про що подала відповідну заяву.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із чинним законодавством України, майном як особливим об`єктом вважаються: окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. При цьому майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Разом із тим, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

У кримінальному процесуальному кодексі України майном визначено речі, документи, гроші, цінності, тощо.

Крім того, у ч. 10 ст. 170 КПК України наведено перелік майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Зокрема, це рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК Україн, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт розрахункових рахунків, відкритих у банківській установі, слідчий не наводить достатніх доводів про те, що вони відносяться до майна, на яке може бути накладено арешт, та яким чином за їх допомогою може бути забезпечено конфіскацію майна як виду покарання, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому, будь-яких даних про наявність на зазначених рахунках грошових коштів матеріали клопотання не містять.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є необгрунтованим та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 91, 131, 132, 170, 172, 173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1