У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2024 року, якою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаєва, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 травня 2024 року.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6

підозрювана: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі підозрювана просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки його було пропущено з поважних причин.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 . Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 травня 2024 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

На думку підозрюваної, стороною обвинувачення не було доведено в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що з врахуванням наявності у неї постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, того, що вона раніше не судима, у слідчого судді були підстави обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що умисно перешкоджала законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.01.2024р. ОСОБА_5 погодилась на пропозицію невстановленої особи щодо адміністрування загальнодоступного тематичного каналу в месенджері «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », спрямований для збору, консолідації і трансляції повідомлень з відомостями про місце і час проведення заходів указаними військовими формуваннями громадянам України, які мають намір ухилитися від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період.

В подальшому, в період з 19.01.2024 р. по 27.03.2024 р. ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановлених на цей час місцях, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, розмістила та поширила щонайменше 10 текстових та графічних повідомлень з інформацією про час та місце перебування військовослужбовців РТЦК.

Окрім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливого мотиву, на виконання завдань невстановленого на цей час представника держави агресора, в месенджері «Telegram», в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », від імені свого каналу, виготовила та опублікувала текстовий матеріал із запереченням та виправдуванням збройної агресії рф, невизнанням демократичних процесів в Україні в 2014 році, пропагандою рф щодо легітимності влади, знецінення військового потенціалу ЗСУ та сил оборони.

27.03.2024 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винуватою, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з вимогами п.3 ч. 2 ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскаржувана ухвала слідчим суддею була постановлена 29.03.2024 р. В той же час апеляційну скаргу до суду апелянтом подано 17.04.2024 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 395 КПК України, п`ятиденного строку на оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги апелянта, вона подавала скаргу у встановлений законом строк, а саме 02.04.2024 року, але скарга не пройшла реєстрацію в канцелярії СІЗО та не була відправлена до Миколаївського апеляційного суду. В зв`язку з тим, що підозрювану про це не повідомили, нею був пропущений строк апеляційного оскарження.

За таких обставин, з метою дотримання права на доступ до суду, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_5 , визнати поважними причини пропуску строку та поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також знищити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

На наявність зазначених ризиків, вказує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, і підозрювана, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, може переховуватись на цих територіях.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності таких ризиків, як ризик знищення, або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як досудове слідство ще не завершено.

Також враховуючи характер злочинних дій у яких підозрюється ОСОБА_5 , та те, що їх припинення відбулось лише у зв`язку із активним втручанням правоохоронних органів є наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

За такого, не є слушними доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відомості щодо особи підозрюваної, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, передбаченим п. п. 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Твердження підозрюваної, що зважаючи на дані про її особу, а саме, що вона має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не була судима, то до неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не є слушними, оскільки ці обставини суттєво не зменшують наявні ризики.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Поновити підозрюваній ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2 024 року.

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2024 року, щодо ОСОБА_5 ,- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді