Справа № 127/4581/23
Провадження № 1-кп/127/135/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, проживаючого у цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2022 року близько 23:00 годин між ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт за місцем їх спільного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході конфлікту ОСОБА_4 почав наносити удари кулаками рук в область голови ОСОБА_6 , яка на той момент перебувала у ванній кімнаті. Після цього ОСОБА_4 , взявши ОСОБА_6 за волосся, витягнув її з ванної кімнати та поволік до спального приміщення, де кинув на ліжко та користуючись тим, що ОСОБА_6 не зможе чинити реального опору дорослому чоловіку, застосовуючи психологічне насильство, розмовляючи на підвищених тонах, використовуючи елементи залякування, продовжив наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження по різних частинах її тіла, як наслідок остання отримала закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку; закриту тупу травму грудної клітини та живота - забій (синці на передніх поверхнях грудної клітини праворуч та ліворуч, на задній поверхні грудної клітини ліворуч, по бічній поверхні тулуба праворуч та ліворуч в ділянках остей клубових кісток) грудної клітини та тулуба; множинні підшкірні гематоми обличчя, верхніх і нижніх кінцівок- синці в правій та лівій навколоорбітальних ділянках, в ділянці спинки носа, в ділянці лівої щоки з переходом на ділянку нижньої щелепи з ліва, на лівому та правому плечах, на лівому та правому передпліччях, на правому стегні, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 991/1049 від 30.12.2022 за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад для здоров`я.

Після чого, ОСОБА_4 , не припиняючи застосування психологічного насильства відносно ОСОБА_6 , взяв останню за волосся та направився з нею до кухонного приміщення. Перебуваючи в кухонному приміщенні, ОСОБА_4 маючи прямий злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі людини, протиправно, відкрито, без дозволу ОСОБА_6 , нехтуючи вимогами статей 3, 19, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, усвідомлюючи та користуючись тим, що ОСОБА_6 фізично не могла чинити рівний опір дорослому чоловіку та перебувала у наляканому стані, застосовуючи до неї фізичну силу та тримаючи силоміць останню на колінах, ОСОБА_4 завів обидві руки ОСОБА_6 за її спину та зв?язав кисті рук кабелем від мережевого фільтра-подовжувача, пальці рук перев?язав ізоляційною стрічкою, а ноги зв?язав мотузкою для сушки білизни, чим остаточно позбавив ОСОБА_6 можливості вільно пересуватися і вибирати місце свого перебування.

Після цього, ОСОБА_4 посадив ОСОБА_6 на диван, що знаходився у кухонному приміщенні, забрав без згоди ОСОБА_6 її мобільний телефон торгової марки «ZTE», моделі «Blade V2020», в корпусі синього кольору, з двома сім-картами операторів мобільного зв?язку «Lifecell» та «Київстар», що знаходився на дивані у спальному приміщенні та продовжив застосовувати до останньої психологічне насильство, яке супроводжувалось обливанням її рідиною, плюванням слиною в обличчя, погрозами застосуванням фізичного насильства.

В подальшому, вже 24.11.2022 року близько 05:00 годин ОСОБА_4 припинивши здійснювати психологічне насильство відносно ОСОБА_6 , взяв її собі на руки та відніс до спального приміщення де поклав на диван, приліг поруч та заснув. Після цього, ОСОБА_6 усвідомивши що ОСОБА_4 спить, прийняла рішення попрямувати до кухонного приміщення з метою звільнити свої руки, однак після неодноразових намагань звільнитись, ОСОБА_6 впала на підлогу та заснула.

Окрім цього, ОСОБА_4 24.11.2022 року в період часу з 03:00 годин до 05:00 годин, точної години не встановлено, в період воєнного стану (введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022), подолавши опір ОСОБА_6 , а саме зв?язавши її руки кабелем від мережевого фільтра-подовжувача, пальці рук перев?язавши ізоляційною стрічкою, а ноги зв?язавши мотузкою для сушки білизни, помітив на дивані в спальному приміщенні квартири АДРЕСА_2 мобільний телефон торгової марки «ZTE», моделі «Blade V2020», в корпусі синього кольору, з двома сім-картами операторів мобільного зв?язку «Lifecell» та «Київстар», що належить ОСОБА_6 , після чого в нього виник злочинний протиправний умисел, спрямований на відкрите заволодіння вищевказаним мобільним телефоном.

Реалізовуючи свій злочинний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів та передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він остаточно позбавив ОСОБА_6 можливості вільно пересуватися, відкрито заволодів її мобільним телефоном торгової марки «ZTE», моделі «Blade 2020», в корпусі синього кольору, з двома сім-картами операторів мобільного зв?язку «Lifecell» та «Київстар» вартість якого з урахуванням двох сім-карт відповідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8330/22-21 від 27.12.2022 становить 1220 грн., після чого ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає частково, надавати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що вона проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , з яким вони спільно орендували приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 . 23.11.2022 року у них виник конфлікт, оскільки ОСОБА_4 приревнував її до іншого чоловіка. В ході конфлікту, який розпочався у ванній кімнаті, почалась бійка. В ході бійки ОСОБА_4 бив її кулаками та долонями по голові та тулубу. В подальшому, вони перейшли до кухні, де продовжили конфлікт. В ході конфлікту і вона, і ОСОБА_4 чинили психологічний тиск один на одного. Перебуваючи в приміщенні кухні, ОСОБА_6 стала на коліна, поклала руки назад і запропонувала ОСОБА_4 її зв`язати. Тоді ОСОБА_4 зв`язав її руки кабелем мережевого фільтра подовжувача, а ноги мотузкою. Під час розмови, ОСОБА_4 взяв її телефон, для того щоб знайти докази зради. ОСОБА_6 сказала ОСОБА_4 , щоб той забирав мобільний телефон собі, так як він її не потрібен. В телефоні також перебували 2 сім-карти, які належали її. Крім того, під час розмови ОСОБА_4 поливав її водою та плював слиною в обличчя. Далі ОСОБА_4 відніс її на руках до іншої кімнати, де продовжив наносити їй тілесні ушкодження шляхом ударів кулаками та долонями по спині. Вона просила розв`язати її, проте ОСОБА_4 вказане прохання ігнорував. В подальшому вони заснули. Прокинувшись близько 10 години ранку, ОСОБА_4 в будинку вже не було. Так як вона була зв`язана, не могла самостійно розв`язати себе та не могла вільно пересуватись, вона потихеньку вийшла на подвір`я будинку та почала кликати на допомогу, внаслідок чого на місце події прибули працівники поліції, які її і розв`язали. Загалом вона була зв`язана протягом 10 годин. ОСОБА_6 повідомила працівникам поліції, що ОСОБА_4 забрав у неї мобільним телефон. Разом з тим, ОСОБА_6 вказала, що цей телефон подарував її ОСОБА_4 , оскільки вона поламала свій. Телефон був в її користуванні. Більше ніяких речей ОСОБА_4 в неї не забирав. Під час конфлікту вони обидва знаходились в стані алкогольного сп`яніння. Всі тілесні ушкодження, які були встановлені висновком судово-медичної експертизи були нанесені виключно ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_6 повідомила, що за допомогою її мобільного телефону, ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів з картки "Монобанк" на його рахунок. Картка була відкрита на ім`я ОСОБА_6 , однак це був спільний картковий рахунок, тому вона не заперечувала стосовно перерахунку коштів. Крім того вказала, що жодної заяви про грабіж мобільного телефону вона не писала, за неї зробили це працівники поліції, а вона підписала її, оскільки була сердита на ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що під час несення служби на службовий планшет надійшов виклик з повідомленням про необхідну допомогу по вул. Київській. Прибувши на виклик вони з напарником зайшли не в той двір, що за викликом, а до сусідів, які їм повідомили, що в сусідньому будинку кличуть на допомогу. В подальшому, вони підійшли до необхідного будинку і почули жіночий крик про допомогу. Далі вони перелізли через паркан, так як хвіртка була зачиненою. На подвір`ї стояла жінка, яка була вся в синцях, гематомах та знесилена. У потерпілої були зв`язані руки подовжувачем, мотузкою та ізолентою. Ноги зв`язані були тільки мотузкою. ОСОБА_6 їм повідомила, що в неї також був зв`язаний рот, але вона змогла звільнитись, залишки скотчу були на шиї потерпілої. Далі працівники поліції викликали на місце події швидку медичну допомогу та слідчо-оперативну групу. Після чого, почали розв`язувати ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 повідомила, що вночі зі співмешканцем у неї виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 її побив, зв`язав, забрав мобільний телефон та зник в невідомому напрямку. Також працівник поліції зазначив, що вся подія фіксувалась на його нагрудну боді-камеру.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що 24.11.2022 року перебував на службі разом з напарником ОСОБА_7 . Так, під час несення служби на службовий планшет надійшов виклик про допомогу по вул. Київській. Прибувши на виклик знайшли заявника, який повідомив, що із сусіднього будинку періодично чує крики про допомогу. Далі заявник показав їм з якого саме будинку лунають крики. В подальшому, ОСОБА_8 разом з напарником підійшли до вказаного будинку. Разом з тим, зайти на подвір`я вони не могли, так як хвіртка була зачинена. З будинку вони почули неголосний крик жінки, яка стогнала та просила допомоги. Далі ОСОБА_7 переліз через 2-х метровий паркан. На території будинку ОСОБА_7 побачив жінку, руки та ноги якої були щільно зв`язані мотузкою та подовжувачем, тобто вона була обмежена в пересуванні. Напарник відчинив хвіртку та почав розв`язувати жінку. На місце події була викликана СОГ та ШМД. Під час розмови потерпіла повідомила, що дане правопорушення вчинив її співмешканець, який забрав у неї мобільний телефон та пішов у невідомому напрямку. Загалом потерпіла мала тілесні ушкодження, а саме ушкодження голови, рук, ніг. На лиці, під оком була велика гематома. Після того як напарник розв`язав жінку, у останньої залишились ушкодження на ногах та руках від мотузки та подовжувача, що свідчило про те, що дійсно потерпіла самостійно звільнитись не могла б. Також ОСОБА_8 зазначив, що вся подія фіксувалась на нагрудну боді-камеру.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наступне.

Зі змісту заяв про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 23.11.2022 року незаконно позбавив її волі та наносив їй тілесні ушкодження, що завдали ОСОБА_6 психологічних та фізичних страждань.

Крім того, відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2022 року, ОСОБА_6 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 24.11.2022 року викрав її мобільний телефон "ZTE Blade 2020" в корпусі темно-синього кольору, в якому були сім-картки мобільних операторі "Київстар" НОМЕР_1 та "Лайф" НОМЕР_2 .

Вказані заяви зареєстровані у встановленому порядку 24.11.2022 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 08.12.2022 року.

З виписки № 34564 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого МКЛ ШМД від 24.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 поставлено наступний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом кісток носу, гострий живіт.

З протоколу огляду місця події від 24.11.2022 року та відеозаписом до нього, який переглянутий в судовому засіданні, судом встановлено, що на підставі повідомлення про незаконне позбавлення волі, за добровільної згоди потерпілої ОСОБА_6 проведено огляд помешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду встановлено, що обстановка у кухні-вітальні не порушена, однак обстановка порушена в іншій кімнаті квартирі. Під час огляду виявлено та вилучено постільну білизну із нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено в червону коробку, постільну білизну із нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту білого кольору, клейку стрічку типу «ізоленти», вирізка шпалер із нашаруванням речовини бурого кольору, жіночі штани синього кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, мотузка біло-синього кольору, наволочка з подушки із нашаруванням речовини бурого кольору, вирізка із шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, подовжувач білого кольору.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року надано дозвіл на проведену 24.11.2022 року слідчу дію - проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно (речі).

З постанови про визнання речовим доказом та поміщення на зберігання від 24.11.2022 року вбачається, що постільну білизну із нашарування речовини бурого кольору, яка поміщена в червоно коробку, постільну білизну із нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту білого кольору, клейку стрічку типу «ізоленти» яку поміщено в паперовий конверт білого кольору, вирізка шпалер із нашаруванням речовин бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту коричневого кольору, жіночі штани синього кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту білого кольору, мотузка біло-синього кольору, яку поміщено до паперового конверту білого кольору, наволочка з подушки із нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту білого кольору, вирізка із шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщена до паперового конверту білого кольору, подовжувач білого кольору, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року на вище вказані речові докази накладено арешт.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції. Під час затримання у останнього було вилучено мобільний телефон марки "Samsung" моделі "A 36s", в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , який поміщено до спец пакету НПУ № SUD 2100420, мобільний телефон марки "Хуавей ю5" в корпусі чорного кольору в непрацюючому стані, який поміщений до спец пакету НПУ 7357156, мобільний телефон марки "ZTE V2020" в корпусі синього кольору, який поміщено до спец пакету НПУ № SUD 2085352.

З постанови про визнання речовим доказом та поміщення на зберігання від 24.11.2022 року вбачається, що мобільний телефон марки "Samsung" моделі "A 36s", в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , який поміщено до спец пакету НПУ № SUD 2100420, мобільний телефон марки "Хуавей ю5" в корпусі чорного кольору в непрацюючому стані, який поміщений до спец пакету НПУ 7357156, мобільний телефон марки "ZTE V2020" в корпусі синього кольору, який поміщено до спец. пакету НПУ № SUD 2085352 були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З постанови про визнання речовим доказом та поміщення на зберігання від 29.12.2022 року вбачається, що мобільний телефон марки "ZTE V 2020" в корпусі синього кольору було визнано речовим доказом.

З постанови від 29.12.2022 року вбачається, що мобільний телефон марки "Хуавей ю5" в корпусі чорного кольору в непрацюючому стані, який поміщено до спец пакету НПУ 7357156 визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року на вище вказані речові докази накладено арешт.

Відповідно до зберігальної розписки від 20.12.2022 року ОСОБА_9 отримав на зберігання мобільний телефон марки "Samsung" моделі "A 36s", в корпусі чорного кольору, який поміщено до спец пакету НПУ № SUD 2100420

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який отриманий у встановленому законом порядку, вбачається наступне. Так, 24.11.2022 року працівники поліції приїхали на місце виклику, де заявник їм повідомив, що в сусідньому будинку кричить жінка, яка просить допомоги. Після чого, працівники поліції підійшли до паркану будинку, на який вказав заявник, однак потрапити на подвір`я помешкання вони не могли, так як хвіртка була зачинена. В цей час, ОСОБА_6 кликала на допомогу та повідомила працівникам поліції, що самостійно відчинити помешкання вона не має змоги, оскільки вона обмежена в пересуванні, так як в неї зв`язані руки та ноги. Також остання вказала, що її побив чоловік. Після чого, працівники поліції викликали ШМД. Для того щоб потрапити на подвір`я, працівники поліції долали перешкоду у виді паркану, тобто вільного доступу до домоволодіння не було. Потрапивши до домоволодіння, працівники поліції виявили ОСОБА_6 , яка була дійсно обмежена в пересуванні через зв`язані ізоляційною стрічкою, шнурком та подовжувачем руки. Ноги у ОСОБА_6 були зв`язані шнурком. Також у останньої на шиї був рушник, яким як повідомила ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зав`язав її рот, для того щоб вона не могла кликати на допомогу. Потерпіла на тілі та на обличчі мала видимі тілесні ушкодження. На запитання працівника поліції, чи болить в неї щось, остання вказала, що болять руки, ноги та все тіло, так як ОСОБА_4 бив її майже усю ніч. Після того, як працівник поліції звільнив ОСОБА_6 , остання дала ключі від хвіртки та працівник поліції відчинив хвіртку. В ході розмови ОСОБА_6 вказала, що не знає де її співмешканець, однак зазначила, що він забрав у неї всі гроші та мобільний телефон. Через декілька хвилин на місце події приїхала швидка медична допомогу та СОГ. Вказаний відеозапис також оглядався в ході досудового розслідування, що підтверджено протоколом огляду документу від 02.12.2022 року.

З долучених фототаблиць до протоколу огляду документа від 02.12.2022 року вбачається, що у ОСОБА_6 дійсно були зв`язані руки та ноги. Крім того, остання мала рушник на шиї, яким і був зав`язаний рот. Також остання мала тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 8330/22-21 від 27.12.2022 року ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефона ТМ «ZTE» моделі «BLADE V2020», об`ємом пам`яті 4/64 Гб, синього кольору, станом на момент вчинення злочину 24.11.2022, складала 970,00 гривень, при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі.

Ринкова вартість наданої на дослідження сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», як стартового пакета, станом на момент вчинення злочину 24.11.2022, складала 130 гривень.

Ринкова вартість наданої на дослідження сім-карти оператора мобільного зв`язку «Lifecell», як стартового пакета, станом на момент вчинення злочину 24.11.2022, складала 120 гривень.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.12.2022 року вбачається, що на підставі постанови прокурора від 14.12.2022 року було вилучено медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_6 № НОМЕР_6 .

Згідно із висновком експерта № 991/1049 від 30.12.2022 року, на підставі судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , вивчення даних "Медичної карти стаціонарного хворого" № 14144/1317 з КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» на її ім`я, експерт прийшов до таких підсумків:

1. У ОСОБА_6 виявлено об`єктивні ознаки таких тілесних ушкоджень: закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку; закрита тупа травма грудної клітини та живота - забій (синці на передніх поверхнях грудної клітини праворуч та ліворуч, на задній поверхні грудної клітини ліворуч, по бічній поверхні тулуба праворуч та ліворуч в ділянках остей клубових кісток) грудної клітини та тулуба; множинні підшкірні гематоми обличчя, верхніх і нижніх кінцівок - синці в правій та лівій навколоорбітальних ділянках, в ділянці спинки носа, в ділянці лівої щоки з переходом на ділянку нижньої щелепи з ліва, на лівому та правому плечах, на лівому та правому передпліччях, на правому стегні. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 23.11.2022 року, за ступенем тяжкості за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад для здоров`я (більше 6, але не більше 21 дня).

З протоколу отримання зразків для експертизи від 09.12.2022 року вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 за її добровільною згодою були відібрані зразки крові.

З висновку експерта № 330 від 09.12.2022 року вбачається, що кров ОСОБА_6 відноситься до груп А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Відповідно до висновку експерта № 331 від 15.12.2022 року в слідах на обох вирізках з шпалер, представлених на дослідження знайдена кров людини групи А з ізогемаглютининон анти-В і походження її від ОСОБА_6 не виключається.

З висновку експерта № 332 від 15.12.2022 року вбачається, що в слідах на наволочці, простирадлі, представлених для дослідження, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютинином анти-В і походження її від ОСОБА_6 не виключається.

Відповідно до висновку експерта № 333 від 15.12.2022 року в слідах на штанах, представлених для дослідження, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютининон анти-В і походження її від ОСОБА_6 не виключається.

З висновку експерта №334 від 15.12.2022 року вбачається, що в слідах на підодіяльнику, представленому для дослідження, знайдена кров людини групи А з ізогемаглютининон анти-В і походження її від ОСОБА_6 не виключається.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16.12.2022 року та долученого до нього відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні, дана слідча дія була проведена у встановленому законом порядку за участю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Так в ході слідчого експерименту потерпіла на місці події продемонструвала механізм та локалізацію нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зазначивши, що спочатку всі події відбувались у ванній кімнаті, а потім ОСОБА_4 її за волосся відтягнув до іншої кімнати, де продовжував наносити їй тілесні ушкодження кулаками та ногами. Після чого, вони перейшли до кухні, де ОСОБА_4 зв`язав її руки подовжувачем, шнуром та ізоляційною стрічкою, а ноги зв`язав мотузкою, що позбавило її можливості вільно пересуватись.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.12.2022 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що перебуваючи в службовому кабінеті ОСОБА_4 розповів обставини виникнення конфлікту, а саме що ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у вечірній час повідомила йому про зраду, внаслідок чого в них виник конфлікт. Коли ОСОБА_6 перебувала у ванній кімнаті, він наніс їй удар долонею по лиці. У відповідь ОСОБА_6 його штовхнула і він вдарив її ще раз. Після чого, вони перейшли до кімнати, де ОСОБА_4 продовжив наносити її удари. Однак останній заперечив нанесення їй тілесних ушкоджень ногами. В подальшому, вони перейшли до кухні, де ОСОБА_4 зв`язав ОСОБА_6 руки шнурами, переноскою та закріпив ізолентою, після чого зв`язав ноги шнуром. ОСОБА_4 зазначив, що самостійно ОСОБА_6 звільнитись не могла. Далі вони тривалий час просиділи на кухні, після чого він взяв її на руки та відніс до кімнати, положив на ліжко та вони заснули. Коли ОСОБА_4 прокинувся, ОСОБА_6 ще спала і він пішов виясняти причини зради.

Крім того, під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_4 пояснив, що телефон він не грабував, оскільки телефон належить йому, він його придбав в Запоріжжі. Грошові кошти із карти "Монобанк" він перераховував на свою карту, оскільки 23.12.2022 року він 500 гривень скинув на карту ОСОБА_6 .

Згідно протоколу на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою статиста, ОСОБА_4 продемонстрував механізм та локалізацію нанесення тілесних ушкоджень. Перевірити справжність вказаного твердження суд не зміг з огляду на пошкодження додатку до протоколу у виді диску із відеозаписом. З вказаних підстав суд не вважає зазначені в протоколі обставини у виді демонстрації ОСОБА_4 механізму такими, що можуть прийматись до уваги.

Сам протокол суд вважає за можливе оцінити окремо, оскільки протокол слідчого експерименту є окремим джерелом доказів, а відеозапис до нього є лише додатком. При цьому суд вправі оцінювати фактичні дані, які містяться у самому протоколі, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.12.2022 року (справа № 678/997/21).

При цьому суд оцінює зазначений протокол згідно із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.04.2024 року (справа № 149/2842/18). Так, згідно вказаної Постанови показання особи, викладені в протоколі слідчого експерименту, є допустими за умови, що при проведенні цієї слідчої дії була додержана процедура, а сторона обвинувачення довела, що до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск; слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням; особа усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе; її права на захист і правову допомогу були забезпечені; у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався безперервний відеозапис; права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Згідно із вказаним протоколом зазначена слідча дія проведена за відсутності захисника обвинуваченого, що тягне недопустимість вказаного доказу. При цьому заява ОСОБА_4 від 20.12.2022 року про згоду на проведення слідчого дії без участі захисника значення для суду не має, оскільки КПК України передбачає, що захисник з моменту початку участі у провадженні бере участь у всіх процесуальних діях за участю обвинуваченого. Єдиним випадком коли обвинувачений може приймати участь у вчинені процесуальних дій самостійно є випадок відмови від захисника, який врегульований ст. 54 КПК України. Згідно із редакцією цієї статті, що діяла на момент здійснення вказаної процесуальної дії, така відмова мала відбутись в присутності захисника і після надання можливості конфіденційної розмови, що в даному випадку не відбулось. Крім того, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_4 не відмовляється від захисника. Таким чином, нічим не передбачена заява та проведення слідчого експерименту з обвинуваченим за відсутності його захисника, тягнуть визнання вказаного доказу судом недопустимим.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.02.2023 року вбачається, що в установленому законом порядку у приміщенні ТОВ «Лайфселл» отримано DVD-R диск з інформацією по абонентському номеру НОМЕР_7 .

З довідки про опрацювання номерної інформації за номером НОМЕР_7 оператора телекомунікацій ТОВ «Лайфсел» вбачається, що даний абонент працював з наступними IMEI: НОМЕР_8 з 22.11.2022 - 24.11.2022 року. Крім того, встановлено всі відомості за вказаний період по даному номеру, такі як адреси розташування та номери базових станцій, типи з`єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS. MMS. GRPS), ідентифікаційні ознаки терміналу (телефону) з яким відбувався сеанс зв`язку та інші дані.

Відповідно до заяв ОСОБА_6 від 26.01.2023 року, остання відмовилась від проходження судово-психіатричної експертизи та від проходження поліграфу.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_6 від 24.08.2023 року, яка подана через відділ прийому суду потерпілою через місяць після її допиту в судовому засіданні, її показання відносно ОСОБА_4 не відповідають фактичним обставинам справи. Так 24.11.2022 року вони з ОСОБА_4 посварились, що і призвело до відкриття кримінального провадження з її вини. Знаходячись під впливом своїх власних емоцій і образ, взагалі не усвідомлюючи про те, до яких наслідків це призведе, вона навмисно повідомила поліції факти, які не відповідають дійсності. Телефон марки "ZTE VB2020" синього кольору був придбаний за кошти ОСОБА_4 і належить йому. ОСОБА_4 дав ОСОБА_6 в користування на деякий час вище вказаний мобільний телефон. На даний час вони примирились, стосовно побоїв вона його пробачила та жодних претензій не має. Просила суворо ОСОБА_4 не карати.

Заслухавши показання потерпілої, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені сукупності злочинів, а саме у незаконному позбавлені волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань та у відкритому викрадені чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану.

Захисник в судових дебатах стверджувала про визнання обвинуваченим провини за ст. 146 КК України.

Разом з тим, суд не вважає, що вказана позиція захисту може бути оцінена як визнання винуватості обвинуваченим, оскільки ОСОБА_4 під час судового розгляду реалізував право не свідчити проти себе, гарантоване ст. 63 Конституції України та КПК України.

З огляду на вказане суд здійснює аналіз доказів на підставі яких він дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у незаконному позбавлені волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.

Так, з показань потерпілої ОСОБА_6 судом встановлено, що вона та ОСОБА_4 перебували у незареєстрованому шлюбі та спільно проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані показання потерпілої є послідовними, факт перебування у шлюбних відносинах нею завжди підтверджувався, починаючи з початкового звернення до правоохоронних органів і протягом всього судового розгляду.

За показаннями потерпілої 23.11.2022 року приблизно о 23.00 годині між нею та ОСОБА_4 розпочалась сварка на ґрунті ревнощів. В ході конфлікту, почалась бійка, ОСОБА_4 бив її кулаками та долонями по голові та тулубу, зв`язав її руки кабелем мережевого фільтра подовжувача, а ноги мотузкою, поливав її водою та плював слиною в обличчя. Зв`язаною та позбавленою можливості вільного пересування вона перебувала приблизно до 10-11.00 години 24.12.2022 року. Вона не могла самостійно розв`язати себе та не могла вільно пересуватись, кликала на допомогу, внаслідок чого на місце події прибули працівники поліції, які її і розв`язали. Загалом вона була зв`язана протягом 10 годин.

Такі показання потерпілої повністю узгоджуються з показаннями двох свідків у справі - працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , відеозаписом з боді-камери працівника поліції та протоколом огляді місця події від 24.11.2022 року.

Так із зазначених доказів судом беззаперечно встановлено факт того, що потерпіла була незаконно позбавлена волі при цьому зазнала фізичних страждань. Висновок про беззаперечність вказаних фактів судом зроблено з сукупності доказів у справі, але більш за все з переглянутого відеозапису з боді-камери працівника поліції. При цьому суд зазначає, що відеозапис є найбільш безстороннім доказом у справі, оскільки внаслідок своєї механічної природи позбавлений притаманним людям емоцій, суб`єктивного сприйняття та оцінки, а просто фіксує події, які відбувались.

Так, згідно із відеозаписом працівники поліції прибувають за викликом сусіда, який вказує на подвір`я де чути прохання про допомогу. Працівники поліції стоять перед парканом вище людського зросту, вхід на територію домоволодіння та вихід з нього є неможливим, працівники поліції чують прохання про допомогу жінки, вона повідомляє, що не може вільно пересуватись і відчинити їм хвіртку, внаслідок чого працівники поліції приймають рішення про проникнення на територію домоволодіння, перелізають через паркан та виявляють потерпілу ОСОБА_6 , яка перебуває у виснаженому стані, вона хоче пити, руки та ноги зв`язані так, що вона не може пересуватись взагалі, вони зв`язані мотузками, подовжувачем та скотчем. Після тривалого зняття працівниками поліції за допомогою сторонніх предметів вказаних мотузок, скорчу та подовжувача в потерпілої наявні на руках та ногах характерні сліди від тривалої взаємодії з зазначеними засобами. Потерпіла має неохайний змучений вигляд та видимі тілесні ушкодження. Потерпіла виснажена, повідомляє, що потребує допомоги та зазначає, що вказане вчинив її співмешканець, що вона зв`язана з вечора минулого дня.

Факт здійснення зазначеної відеофіксації підтверджений свідками у справі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які крім вказаного в судовому засіданні повідомили майже аналогічні обставини за відображеними на самому відеозаписі.

З протоколу огляду місця події, вбачається, що в ході досудового слідства вилучено пристосування (мотузки, подовжувач, скотч), які залишили на місці події працівники поліції, прийнявши правильне рішення про необхідність термінової допомоги потерпілій у виді необхідності зняття засобів, що позбавляють її можливості пересування взагалі.

Суд зазначає, що позбавлення волі є незаконним у всіх випадках, коли воно здійснюється не відповідно до Конституції, законів України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно з якими жодна людина не може бути позбавлена волі інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і лише у певних випадках.

Про наявність хоч якоїсь ознаки із зазначених випадків правомірного позбавлення волі жодного доказу та взагалі натяку у справі не має.

В даному випадку всі докази у справі свідчать, що ОСОБА_4 ігноруючи волю, честь і гідність особи, які є основним безпосереднім об`єктом злочину, діючи умисно, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, незаконно позбавив ОСОБА_6 волі.

Суд зазначає, що волею людини є право ніким не бути примушеним робити те, що не передбачено законодавством, гарантовану можливість реалізації конституційних прав і свобод, зокрема, свободи та особистої недоторканність, право на невтручання в її особисте життя, свободи пересування. Честь - це сукупність моральних принципів, якими керується людина у своїй поведінці. Гідність людини передбачає усвідомлення людиною як носієм сукупності певних моральних, світоглядних, професійних тощо якостей своєї суспільної цінності, що створює у неї підстави для самоповаги.

Згідно із доказами у справі ОСОБА_4 зв`язав потерпілу так, що вона не мала змоги рухатись взагалі, протягом тривалого часу перебувала позбавлена можливості не лише до вільного пересування, а до самопорятунку, задоволення елементарних потреб, чим була доведена до безпорадного стану, який був нівельований лише втручанням працівників поліції.

Позбавлення волі полягає, серед іншого, у триманні особи в місці, яке вона не має змоги вільно залишити. Воно може бути здійснено із застосуванням насильства, зі створенням обстановки неможливості рухатись, залишити певну територію, доведення до безпорадного стану.

Зовнішній вигляд потерпілої, її стан розпачу від втрати гідності та волі, який відображений на відеозаписі та фототаблицях до протоколу огляду, свідчить про потурання ОСОБА_4 волею потерпілої, її честю та гідністю.

Факт застосування при цьому ОСОБА_4 фізичного та психологічного насильства підтверджений показаннями потерпілої, яка зазначила, що її тривало бив обвинувачений по тулубу та обличчю, тягав за волосся, принижував, обливав та плював на неї, що об`єктивно підтверджується даними відеозапису та висновку судово-медичної експертизи № 991/1049 від 30.12.2022 року, згідно із якою в потерпілої виявлено закриту черепно-мозкова травма - струс головного мозку; закриту тупу травму грудної клітини та живота - забій (синці на передніх поверхнях грудної клітини праворуч та ліворуч, на задній поверхні грудної клітини ліворуч, по бічній поверхні тулуба праворуч та ліворуч в ділянках остей клубових кісток) грудної клітини та тулуба; множинні підшкірні гематоми обличчя, верхніх і нижніх кінцівок - синці в правій та лівій навколоорбітальних ділянках, в ділянці спинки носа, в ділянці лівої щоки з переходом на ділянку нижньої щелепи з ліва, на лівому та правому плечах, на лівому та правому передпліччях, на правому стегні.

При цьому згідно із протоколом огляду місця події на шпалерах в різних місцях, на постільній білизні та одягу потерпілої виявлена кров, яка згідно із висновками експертиз належить потерпілій.

Вказані докази в сукупності переконують суд у тому, що потерпілій в ході позбавлення волі беззаперечно було завдано фізичних страждань.

З вказаних підстав суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146 КК України.

Щодо обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України суд зазначає наступне.

Як вже вказано судом потерпіла та обвинувачений перебувають у шлюбних відносинах, обвинувачення за ч. 4 ст. 186 КК України є значно тяжчим, оскільки є обвинуваченням у вчинені тяжкого злочину, а обвинувачення за ч. 2 ст. 146 КК України є нетяжким злочином.

Саме з вказаним суд пов`язує факт того, що потерпіла в цій частині повідомляла суперечливі факти протягом кримінального провадження.

Так, в хронологічному порядку: на відеозаписі з боді камер поліцейських (перша із дій за участю потерпілої) потерпіла стверджувала, що ОСОБА_4 заволодів її мобільним телефоном, в заяві про вчинення злочину від 24.11.2022 року потерпіла стверджує, що ОСОБА_4 викрав її мобільний телефон та 2 сім карти, в протоколі слідчого експерименту потерпіла також зазначає, що заволодіння телефоном відбулось, проте вже вказує, що цей телефон придбав чоловік, в судовому засіданні потерпіла стверджує, що повідомила працівникам поліції, що ОСОБА_4 забрав у неї мобільним телефон, вказала, що цей телефон подарував її ОСОБА_4 , оскільки вона поламала свій, зазначила, що телефон був в її користуванні, зазначила, що за допомогою її мобільного телефону, ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів з картки "Монобанк" на його рахунок. Вказала, що жодної заяви про грабіж мобільного телефону вона не писала, за неї зробили це працівники поліції, а вона підписала її, оскільки була сердита на ОСОБА_4 . Потім на адресу суду надійшла заява де потерпіла зазначила, що її показання не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 24.11.2022 року вони з ОСОБА_4 посварились, що і призвело до відкриття кримінального провадження з її вини. Знаходячись під впливом своїх власних емоцій і образ, взагалі не усвідомлюючи про те, до яких наслідків це призведе, вона навмисно повідомила поліції факти, які не відповідають дійсності. Телефон марки "ZTE VB2020" синього кольору був придбаний за кошти ОСОБА_4 і належить йому. ОСОБА_4 дав ОСОБА_6 в користування на деякий час вище вказаний мобільний телефон. На даний час вони примирились, стосовно побоїв вона його пробачила та жодних претензій не має. Просила суворо ОСОБА_4 не карати.

Проаналізувавши всі вказані докази отримані за участю потерпілої суд встановив, що потерпіла послідовно підтверджує факт того, що 24.11.2022 року ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном з двома сім-картами, її позиція змінюється лише щодо того кому належав вказаний телефон, оскільки потерпіла вважає, що у випадку якщо вона повідомить, що телефон належав ОСОБА_4 вказане призведе до поліпшення становища її чоловіка- обвинуваченого у справі.

Аналізуючи докази у справі та приймаючи рішення щодо доведення обвинувачення ОСОБА_4 за вказаним обвинуваченням, суд вважає за доцільне вказати на таку послідовність своїх висновків.

Перш за все, факт заволодіння телефоном з сім картами підтверджений показаннями потерпілої в судовому засіданні, оскільки вона, стверджуючи, що це телефон придбаний ОСОБА_4 , чітко вказала, що обвинувачений його забрав неї, в заяві потерпіла також вказала на факт того, що ОСОБА_4 забрав телефон з сім картами, працівникам поліції ОСОБА_6 повідомила аналогічне.

Телефон "ZTE V2020" в корпусі синього кольору був вилучений працівниками поліції в обвинуваченого ОСОБА_4 під час його затримання, трафік використання телефону з прив`язкою до місць свідчить про роботу вказаного телефону поза місцем перебування потерпілої, що беззаперечно вказує на факт того, що ОСОБА_4 заволодів зазначеним телефоном, мав змогу їм розпоряджатись, що утворює закінчений склад корисливого злочину.

При цьому заволодіння відбулось на очах в потерпілої, ОСОБА_4 розумів, що потерпіла бачить як він заволодіває телефоном, що є ознакою відкритого заволодіння майном - грабежу.

Суд звертає увагу, що згідно із обвинуваченням ОСОБА_4 заволодів не лише телефоном, а й двома сім-картами, які згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи мають вартість у 130 грн. та 120 грн. кожна. При цьому телефон вилучений без 2 сім-карт, тобто ОСОБА_4 вже на момент затримання розпорядився як телефоном, обернувши його на власну користь, так і сім-картами, позбавившись їх.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Вищенаведені докази, а саме показання потерпілої, дані відеозаписів, протокол заяви, дані протоколу затримання обвинуваченого, вилучений в нього речовий доказ - предмет злочину мобільний телефон, висновки експертизи, якими встановлено вартість мобільного телефону та сім-карт підтверджують наявність всіх ознак грабежу, а саме відкритого заволодіння чужим майном.

Разом з тим, сторона захисту наполягала на версії з якої суду стає зрозуміла поведінка потерпілої, щодо зміни позиції щодо того хто купляв телефон, кому він належав.

Суд з заяви потерпілої та її показань встановив, що вона пробачила обвинуваченого, бажає продовжити їх спільне проживання, сподівається на одруження, вже винить себе за виклик працівників поліції та вважає, що вся подія ( затримання обвинуваченого та кримінальне переслідування) сталась з її вини.

Вказане переконує суд у тому, що потерпіла стверджуючи, що ОСОБА_4 був власником телефону, намагається допомоги ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене.

При цьому захист, розвиваючи тему чи було вказане майно чужим для ОСОБА_4 наполягає, що вказаний телефон не лише належав ОСОБА_4 , був куплений за його кошти, а й був спільним майном подружжя, що виключає поняття «чужого» майна для кожного із співвласників (подружжя).

Оцінюючи вказану версію суд зазначає, що дійсно грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. Майно дійсно має бути чужим для особи, яка ним заволодіває.

Вказаний телефон і був чужим для ОСОБА_4 , оскільки належав потерпілій ОСОБА_6 , перебував в її власності, володінні та користуванні.

Про вказане свідчать дві сім-карти, номера яких вказала ОСОБА_6 працівникам поліції, факт того, що ОСОБА_4 розпорядився вказаними картами шляхом їх викидання, оскільки він в них потреби не вбачав, що свідчить, що зазначеним телефоном він до моменту заволодіння не користувався.

До того ж в показаннях потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що за допомогою її мобільного телефону, ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів з картки "Монобанк" на його рахунок. Картка була відкрита на ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином на вказаному телефону був встановлений особистий Інтернет-банкінг потерпілої ОСОБА_6 , тобто спеціальна програма прив`язана до рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_6 , яка чітко ідентифікує хто є власником вказаного телефону.

При цьому вказане ж чітко спростовує позицію захисту про те, що зазначений телефон є спільним сумісним майном подружжя та вчинення злочину проти своєї ж власності не може бути.

Суд зазначає, що ч. 2 с. 57 КК України визначено, що особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Речі індивідуального користування вважаються роздільним майном подружжя.

Закон не визначає, що це за речі, відокремлюючи лише коштовності, оскільки це предмети розкоші, які найчастіше є предметами спору при розподілі майна з цієї категорії речей.

Разом з тим, закон визначає обов`язкову ознаку вказаних речей індивідуальне користування.

Мобільний телефон безумовно належить до таких речей, ним користується лише один з подружжя. Телефон має всі ознаки індивідуального користування, оскільки має вбудовані системи захисту від втручання будь-якої особи крім власника ( пароль, вхід за антропометричними даними як то обличчя, відбиток пальця). Телефон містить інформацію, яка захищається Конституцією України, Міжнародними договорами, спеціальним Законом «Про захист персональних даних», має особливу процедуру доступу за КПК України тощо. Це персональні дані, особисте листування, особисті зображення, особисті спеціальні програми з верифікованим доступом лише власника телефону (як то програма Інтернетбанкінгу, спеціальна програма «Дія» з повним набором всіх особистих офіційних документів, що мають однаковий статус з їх паперовими аналогами).

Мобільний телефон можливо віднести не просто до речі індивідуального користування, а до сховища персональних даних, особистих документів, особистого листування та всього приватного життя особи, що захищається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Не зазначення мобільного телефону прямо у нормі ч. 2 ст. 57 Сімейного Кодексу України, не перетворює вказану річ у спільну, оскільки законодавець не визначає у вказаній нормі багато речей індивідуального користування, як то спідня білизна або взуття. Оцінка вказаного має здійснюватися з врахування наявності ознак індивідуального користування, що і відображено у зазначеній нормі. Родовий спільний покажчик (індивідуальне користування) визначає вказані речі, і було б дивним якщо б законодавець перераховував всі можливі речі як такі, що належать до речей індивідуального користування.

З вказаних підстав суд не приймає до уваги версію захисту про те, що мобільний телефон, оскільки він був придбаний в шлюбі, належить подружжю в рівній ступені як спільне сумісне майно і є в тому числі і майном обвинуваченого, а тому не може бути для нього чужим.

При цьому захист свідомо залишає той факт поза увагою, що предметом грабежу в даному випадку був не лише телефон, а й дві сім-карти, якими володіла та користувалась потерпіла та які коштують 250 грн і про заволодіння якими також вказано в обвинувачені.

Як вже зазначалось, з показань потерпілої судом встановлено, що ОСОБА_4 забирав вказаний телефон саме як телефон потерпілої, дані відеозаписів з боді камер свідчать, що потерпіла зразу повідомила, що не могла нікому подзвонити, оскільки її телефон забрав ОСОБА_4 , протокол заяви в якому потерпіла стверджує про заволодіння її телефоном та 2 сімкартами, дані протоколу затримання обвинуваченого, вилучений в нього речовий доказ - предмет злочину мобільний телефон, відсутність 2 сім-карт, висновки експертизи, якими встановлено вартість мобільного телефону та сім-карт підтверджують наявність всіх ознак грабежу, а саме відкритого заволодіння чужим майном.

Факт того, що вказане відбулось під час дії воєнного стану є доведеним через загальновідомий факт кожному жителю України про введення в дії з 24.02.2022 року воєнного стану в Україні.

Оцінивши сукупність доказів у справі, надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого:

за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань;

за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З характеристики виданої головою ОСББ «Успенського 57» вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Під час проживання на ОСОБА_4 скарг не надходило.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/7427 від 30.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 на лікуванні у даному закладі не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

З довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №2901 від 25.11.2022 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 під диспансерним наркологічним спостереженням в даному закладі не перебуває, за медичною допомогою в даний заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебуває.

Згідно вимоги про судимість від 25.11.2022 року ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив сукупність кримінальних правопорушень, а саме корисливого тяжкого злочину та нетяжкого злочину проти волі, честі та гідності особи, вину у вчинені кримінального правопорушень не визнав, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом, з врахуванням ст. 337 КПК України, не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення не одиничного, а сукупності кримінальних правопорушень, які складаються з умисного тяжкого корисливого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинення умисного нетяжкого злочину відносно цивільної дружини із тривалим застосуванням насильства, приниження потерпілої, посягання на волю, честь, гідність особи, істотні права і свободи людини, особи обвинуваченого, який вчинив вказане щодо особи жіночої статі, близької людини, яка йому довіряла, спільно з ним проживала, не могла чинити гідного опору внаслідок значної фізичної переваги чоловіка, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженими.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70, 72 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 755,08 гривень.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою. Вказане у сукупності із вимогами ст. 72 КК України є підставою для зазначення строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 та зарахування його в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги данні, що свідчать про те, що обвинувачений перебуває з потерпілою у близьких, фактично в родинних стосунках, має намір і надалі проживати разом, тобто може продовжити злочинну діяльність відносно потерпілої, суд приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 65-67, 70, 72, 146, 186 КК України, ст. 177, 194, 373, 374, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді семи років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 24.11.2022 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 755,08 гривень.

Арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме постільну білизну із нашарування речовини бурого кольору, яка поміщена в червоно коробку, постільну білизну із нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту білого кольору, клейку стрічку типу «ізоленти» яку поміщено в паперовий конверт білого кольору, вирізка шпалер із нашаруванням речовин бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту коричневого кольору, жіночі штани синього кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, які поміщено до паперового конверту білого кольору, мотузка біло-синього кольору, яку поміщено до паперового конверту білого кольору, наволочка з подушки із нашаруванням речовини бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту білого кольору, вирізка із шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, поміщена до паперового конверту білого кольору, подовжувач білого кольору, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, які зберігаються у камері для зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1114) - знищити.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки "Samsung" моделі "A 36s", в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 - залишити ОСОБА_9 .

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки "Хуавей ю5" в корпусі чорного кольору в непрацюючому стані, який зберігається у камері для зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1116)- повернути власнику.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки "ZTE V2020" в корпусі синього кольору, який зберігається у камері для зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області (квитанція №1115) - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: