Справа № 183/1869/24
№ 1-кп/183/1348/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості по якому внесені 03.02.2024 року до ЄРДР за № 0000032, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді старшого техніка роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу № 253 від 01 вересня 2023 року (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), рядового ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду старшого техніка роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

15.01.2024 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 . У вказаний час, на території вищевказаного домоволодіння знаходилась раніше знайома йому потерпіла ОСОБА_4 , між ними виник словесний конфлікт, який розпочав ОСОБА_3 .. Під час словесного конфлікту у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаний час та місці, діючи умисно, с прямим умислом, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наблизився в притул до ОСОБА_4 та наніс останній, не менше трьох ударів долонею своєї лівої руки у обличчя. Далі, ОСОБА_3 довівши свій злочинний умисел до кінця, покинув місце вчинення кримінального проступку.

Внаслідок умисних противоправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока, на правій щоці, крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості.

До суду надійшов обвинувальний акт з письмовою заявою ОСОБА_3 в якій він обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 10-11). А також до обвинувального акта долучено заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 12).

Ухвалою суду від 28.02.2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються обвинуваченим та потерпілою, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначеного ст. 67 КК України, не встановлено. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, військовослужбовець, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, його наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків що призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, визначений ч. 1 ст. 125 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків, а призначення обвинуваченому максимального виду покарання на максимальний строк, передбачений санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1