Справа № 521/6456/24
Номер провадження:1-кс/521/1285/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року м.Одеса
В С Т А Н О В И В :
В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який цього ж дня затверджено Верховною Радою України. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, та був продовжений на 90 діб Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який 06.02.2024 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3564-IX, тобто з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року до 13 травня 2024 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.04.2024 о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 перебував поряд з магазином «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , коли у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, визначивши предметом свого злочинного посягання майно, яке належить власнику зазначеного магазину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме продукти харчування, алкогольні напої та тютюнові вироби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, будучи впевненим, що його дії залишаться непомітними, у цей же час, підійшовши до вхідних дверей магазину «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та заздалегідь підготовленим предметом, схожим на камінь, розбив скляну частину вхідних дверей до магазину та проник в середину вказаного приміщення із заздалегідь підготовленим сміттєвим пакетом чорного кольору.
Надалі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов до прилавку з продукцією, звідки взяв та помістив до раніше підготовленого сміттєвого пакету чорного кольору сигарети «Парламент Аква» в кількості 10 пачок, сигарети «Прима Люкс» в кількості 10 пачок, сигарети «Монте-Карло» в кількості 10 пачок, сигарети «Вест» в кількості 5 пачок, сигарети «Прилуки» в кількості 5 пачок, коньяк «Коблево» в кількості 3 пляшки, пляшка горілки та чотири палки ковбаси, на загальну суму 4 200 гривень.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, гр. ОСОБА_5 покинув магазин через отвір в скляній частині вхідної двері, під час якого пошкодив пакет з викраденим майном, розсипавши його. Помітивши це, гр. ОСОБА_5 повернувся до вхідної двері та просунувши руки через отвір до магазину, намагаючись витягнути вкрадене майно.
При цьому, довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки гр. ОСОБА_5 не встиг виконати всі дії, які вважав необхідними, оскільки був зупинений співробітниками охорони поряд з вказаним магазином.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням в інше приміщенні, вчинене в умовах воєнного стану.
ОСОБА_5 23.04.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України.
ОСОБА_5 23.04.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням в інше приміщенні, вчинене в умовах воєнного стану.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 23.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 23.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.04.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.04.2024; протоколом огляду від 23.04.2024; іншими доказами в сукупності.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити, зазначивши, що на цей час підозрюваний є обвинуваченим у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 185, 186 КК України, в інших справах, які перебувають на розгляді суду, тому наведені ризики є обгрунтованими, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить їх уникнення.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені, слідчим не обґрунтовано, що саме тримання під вартою може запобігти ризикам, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вимогами ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1, ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.
При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст15, ч.4 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, ту обставину, що ОСОБА_5 є обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях, які перебувають на розгляді суду, де він обвинувачується у вчинені умисних корисливих злочинів проти власності, що дає підстави вважати реальними наведеними у клопотанні ризиками, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років згідно вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України.
Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.
При цьому слідчий суддя відхиляє посилання підозрюваного на перебуванні на йог утриманні хворого діда, оскільки судом з`ясовано, що мати підозрюваного є особою працездатного віку, працює та є донькою діда обвинваченого, а отже особа, яка потребує допомоги за поясненнями підозрюваного, не позбавлення такого піклування.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).
Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень є достатньою.
Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування з триманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 21 червня 2024 року включно.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 з дня визначення судом розміру застави може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватися зі свідками та учасниками кримінального провадження.
Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання 23.04.2024 року до 21.06.2024 року включно.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1