Справа № 953/1021/24
н/п 1-кс/953/1809/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 13.01.2024, ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Близнюки Близнюківського району Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, який зареєстрований та до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , головного спеціаліста відділу будівництва, архітектури, житлово-комнального господарства та цивільного захисту Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, депутата єдиного виборчого округу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області І-сесії VIII скликання 2020-2025, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6

підозрюваний - ОСОБА_5

захисник - адвокат ОСОБА_7

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, у якому прокурор просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в межах строку досудового розслідування.

В порядку ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий просить не визначати ОСОБА_5 розмір застави, який може бути внесений для звільнення з-під варти.

1. Зміст поданого клопотання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків за наступних обставин.

13.01.2024 приблизно о 15.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив відвідати свою колишню дружину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього склалися вкрай неприязні стосунки та яка на той час перебувала у стані вагітності, з метою примусити останню відмовитись від дитини, яку вона найближчим часом повинна народити, для подальшого встановлення над новонародженою дитиною опікунства іншою особою.

Розуміючи, що ОСОБА_8 може відмовити йому, ОСОБА_5 , бажаючи змусити останню погодитись із його явно незаконною вимогою, з метою залякування ОСОБА_8 , шляхом застосування до неї психічного, а у разі необхідності і фізичного насильства, попередньо взяв із собою вибухонебезпечний предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ручну осколкову гранату дистанційної дії «Ф-1», придбану ним у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці.

Реалізуючи свої наміри, ОСОБА_5 , використовуючи належний йому автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, 13.01.2024 приблизно о 15.15 прибув до будинку АДРЕСА_2 , в якому разом із своїми батьками проживала ОСОБА_8 , де на той час, окрім ОСОБА_8 , також знаходились її вітчим - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її мати - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Увійшовши за згодою ОСОБА_9 до приміщення будинку, ОСОБА_5 , умисно утворюючи конфліктну ситуацію, одразу почав виражатись на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, висуваючи їй ультимативні вимоги щодо відмови від дитини, яка ще не народилась, на користь іншої особи. При цьому, у своєї промові ОСОБА_5 постійно тримаючи одну руку в кишені верхнього одягу, натякав ОСОБА_8 на застосуванні ним вибухонебезпечних предметів, у разі невиконання його вимоги.

Отримавши відмову ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , проявляючи неповагу та зневагу до вагітної ОСОБА_8 , плюнув їй в обличчя, після чого вийшов на вулицю, де у нього виник умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка полягала у знищенні чи пошкодженні майна ОСОБА_9 , із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме ручної осколкової гранати дистанційної дії «Ф-1».

Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що у приміщенні будинку АДРЕСА_2 знаходяться люди, а також на подвір`ї домоволодіння може знаходитись ОСОБА_9 , який закривав за ним хвіртку та якому в наслідку вибуху можуть бути спричинені тілесні ушкодження небезпечні для його життя чи здоров`я, проте ігноруючи зазначені обставини, а також встановлені у суспільстві загальноприйняті правила поведінки, норми моралі, моральності, бажаючи настання злочинного результату, привів у бойову готовність ручну осколкову гранату дистанційної дії «Ф-1», яку кинув на територію подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого стався вибух, через який пошкоджено гараж на території зазначеного домоволодіння, що належить ОСОБА_9 .

Досягнувши злочинного результату, ОСОБА_5 , на своєму автомобілі марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, з місця вчинення злочину втік.

Крім того, 13 січня 2024 року о 17.57, у кримінальному провадженні №0000063 від 13.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.4 КК України, для проведення невідкладної слідчої дії, передбаченої ч.3 ст.233 КПК України, а саме огляду житла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 прибула група працівників Лозівського РВП ГУНП в Харківській області у складі: слідчого відділення №1 слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 ; оперуповноваженого СКП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 ; старшого дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 ; поліцейського офіцера громади сектору превенції Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 ; спеціаліста-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 .

В ході проведення вказаної невідкладної слідчої дії за участю понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , а також в присутності ОСОБА_5 , останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поруч з поліцейським офіцером громади сектору превенції Лозівського РВП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який працює на вказаній посаді згідно Наказу ГУНП в Харківській області від 16.03.2022 №154 о/с, одягнутого у формений одяг з одностроєм, що відрізняє його від інших учасників слідчої дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_14 та інші працівники поліції виконують свої службові обов`язки, будучи попередженим про це, демонструючи своє неповажливе ставлення до працівників поліції в цілому і, зокрема, до працівників Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, діючи умисно, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, почав поводити себе агресивно, виражаючись на адресу працівників правоохоронних органів грубою нецензурною лайкою, тим самим принижуючи їх честь і гідність.

Продовжуючи свої противоправні дії, ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння поліцейському офіцеру громади сектору превенції Лозівського РВП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень, наблизився до нього та почав руками хапати за формений одяг ОСОБА_14 , провокуючи останнього на бійку.

Маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському офіцеру громади сектору превенції Лозівського РВП ГУНП ОСОБА_14 у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_14 зправа, чим згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/14-ЛЗ/24 від 14.01.2024 заподіяв ОСОБА_14 тілесне ушкодження у вигляді синця з поверхневою забитою раною на слизовій оболонці верхньої губи зправа на рівні проекції 1-4 го правих зубів з поширенням на червону кайму губи, яке за ступенем тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

13.01.2024 о 17.57 (фактичний час затримання) в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.01.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

16.01.2024 слідчим суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області відносно ОСОБА_5 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 59 діб до 12.03.2024 до 17год.57хв. без застосування застави.

05.03.2024 заступником прокурора Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 13.04.2024.

Разом із цим, ризики, які враховані слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу існують і на даний час, тому існує необхідність у продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки клопотання є необґрунтованим.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Підстави для продовження строку тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

3.2. Наявність ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення Малаховим дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;.

3.2.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2 Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується із доводами органу досудового розслідування про те, що за обставин даного кримінального провадження зазначений ризик існує, оскільки на даний час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3.2.3. Ризик незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

3.2.4. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, з метою переховування від слідства та суду може виїхати з території України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

3.2.5. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний ризик не доведено ані слідчим у клопотанні, ані прокурором під час судового розгляду. Навпаки, зі змісту клопотання слідує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не судимий. Оскільки у підозрюваного відсутні ознаки прокримінальної поведінки, слідчий суддя зазначає про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судовим розглядом установлено, що з метою закінчення досудового розслідування органу досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме: закінчити проведення призначених судової молекулярно-генетичної та судової вибухотехнічної експертиз; здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ України» та після отримання провести її аналіз; призначити судово-товарознавчу експертизу для встановлення спричиненої майнової шкоди, завданої вибухом внаслідок якого ушкоджений гараж; вирішити питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог п.11, п.12, ч.1 ст. 615 КПК України; провести додаткові допити потерпілих, свідків та одночасні допити за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; провести інші слідчі (розшукові) дії для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях, встановити всіх осіб причетних до скоєння даного злочину, відносно яких прийняти рішення відповідно до ст.276 КПК України, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Разом із цим, слідчий суддя відзначає, що обставинами, які перешкоджали проведенню цих процесуальних дій раніше, є складність кримінального правопорушення, обставини, які не залежать від органу досудового розслідування (проведення необхідного комплексу слідчих (слідчо-розшукових) дій та отримання висновків експертів), а також особливий режим досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що виконання всіх вище перелічених процесуальних та слідчих дій потребує додаткового часу, що охоплений строком досудового розслідування.

3.4. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування інших запобіжних заходів буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3.5. Застосування альтернативного запобіжного заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, пунктом 2 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За наведених вище обставин, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється в умисному грубому порушенні громадсього порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винчтковим цинізмом, із застосуванням вибухового пристрою спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та існують обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.04.2024 (включно), без визначення розміру застави.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування Лозівського району Харківської області про факт залишення без батьківського піклування дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Орган опіки та піклування Лозівського району Харківської області невідкладно після тимчасового влаштування дітини, залишеної без батьківського піклування, інформувати слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про її місце проживання (перебування).

Після отримання такої інформації зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 та/або прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 невідкладно повідомити підозрюваного ОСОБА_5 про місце проживання (перебування) дитини.

Встановити строк дії ухвали по 13.04.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний 15.03.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1