Справа № 481/423/24
Провадж.№ 1-кп/481/54/2024
В И Р О К

іменем України

22.05.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2024 року за № 0000024

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Буг, Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.01.2015 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 22.09.2015 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст.ст. ч.1ст.70, 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців;

- 19.02.2016 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 317, ст. ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 395, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки 07 (сім) місяців; звільненого 12.08.2019 року умовно-достроково з ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» Міністерства юстиції України Миколаївської області,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом встановлено, та визнано доведеним, що 11 березня 2024 року близько 12:00 години у приміщенні літньої кухні, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 на грунті тривалих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. У подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований

на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої брови ОСОБА_5 , який від даного удару втратив рівновагу та впав на підлогу, після чого ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаком правої руки в область голови потерпілому, який в цей момент знаходився на підлозі літньої кухні, в положенні лежачи на спині.

Внаслідок умисних кримінально - протиправних дій ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді садна над лівою бровою.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, час, місце та спосіб нанесення тілесних ушкоджень. При цьому скористався своїм правом, передбаченим статтею 63 Конституції України і відмовився давати суду показання.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Витягом з кримінального провадження № 0000024 від 12.03.2024 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст.125 КК України та заявою ОСОБА_6 , з яких встановлено, що ОСОБА_6 11.03.2024 року звернувся до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, про те, що 11.03.2024 року ОСОБА_3 , в приміщені літньої кухні за адресою: АДРЕСА_3 , наніс йому тілесні ушкодження (а.к.п.32, 33, 34).

Протоколом огляду місця події від 11.03.2024 року із фото таблицею до нього, відповідно до якого з 15:00 до 15:40 год. з участю власника майна ОСОБА_7 було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 ( а.к.п.36-44).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 року із фототаблицею до нього, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень 11.03.2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 (а.к.п.50-60).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.2024 року із фототаблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_7 , в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 11.03.2024 року обвинуваченим ОСОБА_3 (а.к.п.62-70).

Висновком експерта № 31 від 12.03.2024 року, згідно якого у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження: забій м`яких тканин в потиличній області справа; садно над лівою бровою. Наявні ушкодження утворились від дії не менше чим двох ударів якогось тупого, твердого предмета ( предметів) і могли бути спричинені 11.03.2024 року внаслідок ударів руками як вказано в постанові та зі слів потерпілого. Наявні ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень ( а.к.п. 72).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2024 року із фототаблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_3 в присутності двох понятих, детально розповів та показав з допомогою статиста, про обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 11.03.2024 року (а.к.п.75-83).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінальних правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

З огляду на вищеописані обставини дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом нанесення потерпілому ОСОБА_6 11.03.2024 року близько 12:00 години легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставина яка, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого, та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Як вбачається з санкції ч.1 ст.125 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_3 виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, є проступком.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, а саме: живе за рахунок тимчасових заробітків, при цьому спиртними напоями не зловживає, скарг та нарікань на поведінку ОСОБА_3 до поліції не надходить, в громадських місцях дотримується загальноприйнятих норм поведінки, не одружений, дітей не має.

Враховуючи особу обвинуваченого, його вік та ставлення до вчиненого проступку, а також суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вказаного проступку який вчинено під час дії воєнного стану, відсутність обтяжуючої покарання обставини, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, визнає за можливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 призначивши покарання у виді штрафу, у розмірі який передбачено санкцією статті за явкою кваліфіковано його дії, що сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь.

При цьому підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Цивільного позову пред`явлено не було.

Під час вчинення кримінального проступку, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу судом не вирішувалось.

Процесуальні витрати по справі відсутні .

Речові докази також відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя