Справа № 308/9290/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/380/24, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2024 року задоволено погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000237, відомості про кримінальне правопорушення в якому 29.05.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових за ч. 4 ст. 402 КК України, та застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який перебуває на посаді стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат»,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 26 липня 2024 включно.

У клопотанні вказується на те, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000237 від 29.05.2024, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 28.05.2024, о 15:30 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.05.2024 № 50/2/1/2-2518дск-Е, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_10 .

У подальшому, стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) 1 стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 НГУ, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, обізнаним із порядком проходження, несення внутрішньої служби, порядком віддання, виконання наказів військовослужбовцями, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 29, 35, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 11, 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану 29.05.2024, о 05:00 год., перебуваючи в розташуванні в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи об`єктивну можливість виконати наказ командира, без поважних причин та без законних підстав, відкрито відмовився виконати наказ (бойове розпорядження) командира в/ч НОМЕР_1 № БР-33 від 28.05.2024 № 50/115/2-116дск, щодо вибуття о 05:00 год. 29.05.2024, в складі зведеного взводу 26п, для подальшого оперативного підпорядкування командиру ОТУ «Луганськ» ОСУВ «Хортиця», доведений йому заступником командира в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_10 .

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні непокори, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; витягом з бойового розпорядження; витягом з бойового розпорядження командира НОМЕР_3 полку Національної гвардії України; витягом з наказу; показаннями військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_7 ; іншими документами.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та фактичні обставини, за яких ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, які на думку слідчого дають підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для їх запобігання та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також слідчий звертає увагу на положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, а також на положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яка підтверджується доданими до клопотання матеріалами. Також, взявши до тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та фактичні обставини його вчинення, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для запобігання яких є необхідним застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . При цьому, врахувавши те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, слідчий суддя не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді. Посилається на те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що до клопотання не додано жодних доказів, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтовували вимоги клопотання. Стверджує, що висновки слідчого судді ґрунтуються виключно на припущеннях. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 апеляційний суд бере до уваги те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги та клопотання про бажання брати участь у розгляді судового провадження не подавав, а під час розгляду апеляційної скарги брав участь захисник адвокат ОСОБА_6 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

З матеріалів судового провадження убачається, що у провадженні Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, знаходиться кримінальне провадження № 0000237 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується доданими до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; витягом з бойового розпорядження; витягом з бойового розпорядження командира НОМЕР_3 полку Національної гвардії України; витягом з наказу; показаннями військовослужбовців, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_7 , на підставі яких 29.05.2024 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_7 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини, за яких таке скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та даними про особу підозрюваного, який являється військовослужбовцем, є працездатним і тяжкими захворюваннями не страждає, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини кримінального правопорушення, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Апеляційний суд вважає, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні і необґрунтовані апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що висновки слідчого судді ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ч. 8 ст. 176 КПК України та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння вчинене військовослужбовцем у період воєнного стану.

Тому, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких кримінальне правопорушення мало місце, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2024 року у справі № 308/9290/24 про обрання щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головучий

Судді