Справа № 550/216/24
Провадження №1-кп/550/43/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Чутове кримінальне провадження №0000138 від 21.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Чутове Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня- спеціальна, маючого на утриманні малолітню дитину, розлученого, безробітного,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 258/2023, від 18 серпня 2023 року № 451/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023 та від 05 лютого 2024 № 49/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», особи, винні у порушенні вимог або невиконанні заходів правового режиму воєнного стану, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Також встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою невстановленої електронно-обчислювальної техніки у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2019 року, створив обліковий запис (аккаунт) під мережевим псевдонімом «gulia.roman» ( ОСОБА_7 ) за мережевим посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 . roman?i gsh=MWM1ZH13 еWhmNDYxOO в загальнодоступній соціальній мережі «Instagram».

Так, у ОСОБА_3 , який будучи обізнаним про дію на всій території України правового режиму воєнного стану, перебуваючи 20 жовтня 2023 року о 15 год. 16 хв. навпроти магазину «Посад» за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел направлений на несанкціоноване поширення інформації про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України.

ОСОБА_3 , використовуючи власний мобільний телефон марки HUAWEI р20 pro (ІМЕІ НОМЕР_1 ) із сім-картою НОМЕР_2 , за вказаних обставин здійснив відеозапис тривалістю 00 хв. 26 сек., яким зафіксовано переміщення територією смт. Чутове Полтавського району Полтавської області зброї, озброєння та бойових припасів належних в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України), а саме: сідлових тягачів марки «DAF XF 480F» з номерним знаком РА012В, «DAF XR 105/460» з номерним знаком РАЇ72В та «IVECO Trakker 380» з номерним знаком РА010В, з причепами, на яких розміщувались гусеничні бронетранспортери НОМЕР_5 та бойової машини піхоти БМП-1 з їх штатним озброєнням, а також ракетно - артилерійське озброєння, зокрема ракети до ПТРК «Стугна» та ПТРК «Малютка», постріли до СПГ-9, БМП-1, МІ 13, набої різного калібру, належних в/ч НОМЕР_3 , поміщених на причепи сідлових тягачів «DAF XF 480F» та «DAF XR 105/460», які здійснювали рух у напрямку Харківської області.

Ігноруючи вимоги чинного законодавства щодо заборони поширення в умовах воєнного стану інформації про розташування Збройних Сил України, того ж дня, у період часу з 15 год 17 хв до 15 год 30 хв ОСОБА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру спрямованого на несанкціоноване поширення інформації про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, а також доведення цієї інформації до відома необмеженої кількості користувачів загальнодоступної соціальної мережі «Instagram», та бажаючи довести його до кінця, перебуваючи навпроти магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи власний мобільний телефон марки HUAWEI р20 pro (ІМЕІ НОМЕР_1 ) із сім-картою НОМЕР_2 , поширив у розділі «Історії» на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_8 .roman» ( ОСОБА_7 ) за мережевим посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , попередньо відредагований відеозапис тривалістю 00 хв. 24 сек., у якому зафіксовано переміщення зброї, озброєння та бойових припасів (гусеничних бронетранспортерів НОМЕР_5 , бойової машини піхоти БМП-1 з їх штатним озброєнням та ракетно-артилерійського озброєння) територією України сідловими тягачами «DAF XF 480F» та «DAF XR 105/460».

Згідно повідомлень, у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України, Службою безпеки України та в офіційних джерелах країн-партнерів, інформація про переміщення зазначеної зброї, озброєння та бойових припасів, не поширювалась.

При цьому, відеозапис, розміщений ОСОБА_3 в загальнодоступній соціальній мережі «Instagram» має публічний характер та відповідає місцю переміщення гусеничних бронетранспортерів МІ 13, бойових машин піхоти БМП-1 з їх штатним озброєнням, а також ракетно-артилерійського озброєння, зокрема ракет до ПТРК «Стугна» та ПТРК « ІНФОРМАЦІЯ_5 », пострілів до СПГ-9, БМП-1, МІ 13, набоїв різного калібру територією АДРЕСА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у поширенні інформації про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією України, якщо така інформація не розміщувалася (не поширювалася) у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, Головним управлінням розвідки Міністерства оборони України чи Службою безпеки України або в офіційних джерелах країн - партнерів, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-2 КК України.

29 лютого 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000138 від 21.09.2022 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , на підставі статей: 468, 469, 472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості. За змістом угоди сторони домовились, що обвинувачений визнає вину у інкримінованому правопорушенні за ч.1 ст.114-2 КК України та понесе покарання за вказаною статтею у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 76 КК України.

Обвинувачений під час підготовчого судового засідання визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-2 КК України, розуміє суть обвинувачення, зазначив, що угоду укладав добровільно, в присутності захисника, просив суд її затвердити.

Захисник ОСОБА_4 підтримала позицію обвинуваченого, підтвердила добровільність укладання угоди та просила її затвердити.

Прокурор зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам, передбаченим КПК України, підстав для відмови у її затвердженні не існує, просив затвердити дану угоду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Судом з`ясовано в обвинуваченого, що він цілком розуміє обставини, викладені у п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, ч. 2 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України. Дані статті було зачитано та роз`яснено обвинуваченому.

Крім цього, судом відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Добровільність укладання угоди, підтверджується захисником обвинуваченого, у присутності якого відбулося укладення угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає ст. 474 КПК України та підстав для відмови у її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов до висновку про те, що є законні підстави для ухвалення вироку, яким слід затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Свій висновок суд обґрунтовує тим, що: укладена угода не суперечить вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України; умови угоди не суперечать вимогам КПК України, угода містить правильну кваліфікацію кримінального правопорушення; умови угоди відповідають інтересам суспільства; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; угода укладена між сторонами добровільно; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, та є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

При затвердженні угоди про визнання винуватості, суд також враховує особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра, лікаря - нарколога - не перебуває.

Обвинувачений розуміє право не визнавати пред`явлене обвинувачення, наслідки затвердженої угоди у вигляді обмеження у його праві на апеляційне та касаційне оскарження згідно ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених загальною частиною Кримінального кодексу України.

Отже, суд вважає за можливе затвердити угоду і призначити покарання узгоджене його сторонами.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. При цьому, зважаючи на використання обвинуваченим ОСОБА_3 мобільного телефону марки HUAWEI p20 pro (IMEI НОМЕР_1 ) як знаряддя скоєння кримінального правопорушення зазначений телефон підлягає спеціальній конфіскації, згідно п.1 ч.9 ст.100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 13.12.2023 року на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro (IMEI НОМЕР_1 ) та мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro2 (IMEI НОМЕР_6 ) підлягає скасуванню, на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні, які складають (3786,40грн.+6058,24грн.)= 9844,64 грн за проведення комп`ютерно - технічної та фототехнічної експертиз слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості 29 лютого 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000138 від 21.09.2022 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2023 року на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro (IMEI НОМЕР_1 ) та мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro2 (IMEI НОМЕР_6 ) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати 9844,64 грн (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири гривні шістдесят чотири копійки) за проведення комп`ютерно - технічної та фототехнічної експертиз.

Речові докази:

- мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro (IMEI НОМЕР_1 ), що передано на зберігання до слідчого відділу УСБУ в Полтавській області конфіскувати в дохід держави, застосувавши спеціальну конфіскацію;

- мобільний телефон марки HUAWEI p20 pro2 (IMEI НОМЕР_6 ), що передано на зберігання до слідчого відділу УСБУ в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1