Справа № 306/1700/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/177/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000103 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника окружної прокуратури начальника Свалявського відділу Мукачівської ОП ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2024 рокувідносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисниці адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2024 року, якою задоволено клопотання захисниці ОСОБА_9 та обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження №0000103, внесеного до ЄРДР 11.04.2022 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, повернуто до Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури для виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.

Суд першої інстанції повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування при цьому зазначивши, що обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Тобто, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

ОСОБА_7 висунуто обвинувачення за частиною 2 статті 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини та особливо небезпечних наркотичних засобів і психотропних речовин, у місцях, що призначені для проведення спортивних і культурних заходів, а також в інших місцях масового перебування громадян.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 року скасовано вирок Свалявського районного суду від 21 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 . У мотивувальний частині ухвали Львівського апеляційного суду зазначено, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в обвинувальному акті викладено обвинувачення, яке є некоректним (щодо продовжуваного злочину).

Апеляційною інстанцією звернуто увагу на те, що з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинних дій, охоплених єдиним умислом, тобто, триваючого кримінального правопорушення. Водночас з опису фактичних обставин вбачається опис вчинення трьох самостійних кримінальних правопорушень, кожне з яких має самостійний склад та кваліфікуючі ознаки.

Наведене вище дає підстави вважати, що обвинувальний акт, в частині пред`явленого обвинувачення складений з порушенням та не відповідає положенням пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення викладено некоректно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2024, якою обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження № 0000103 від 11.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто до Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури для виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України - скасувати як незаконну, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження №0000103 від 11.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернути до суду першої інстанції на новий розгляд у підготовчому засіданні.

Вважає, що ухвала суду є необгрунтованою, невмотивованою, а отже такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акту не є перешкодою для призначення судового розгляду та не тягнуть за собою необхідність прийняття судом рішення про його повернення прокурору.

Дійсно, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Оцінка ж обґрунтованості обвинувачення й відповідні ознаки складів інкримінованих обвинуваченим злочинів, належить до процесу доказування і, з огляду на цілі та завдання підготовчого провадження, не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання. На цій стадії судового провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість правової кваліфікації кримінального правопорушення та, більше того, наявність чи відсутність його складу.

Апелянт наголошує, що важливим є виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків органу досудового розслідування, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Однак, як визначено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що передбачає певну лексичну та граматичну особливість такого викладу.

Апелянт звертає увагу на висновок Касаційногокримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від03.07.2019 (у справі №273/1053/17),відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

До всього викладеного, прокурор додає, що КПК України містить положення про зміну обвинувачення в суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338-340 КПК України), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч. З ст. 337 КПК України). За наявного нормативного регулювання неповнота, та необгрунтованість обвинувального акта, відсутність доказової бази щодо вчинення обвинуваченим дій, які містять ознаки злочинів, в принципі, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта, адже на підготовчому засіданні суд не вправі надавати оцінку відсутності чи наявності доказів - така оцінка може бути здійснена лише в ході розгляду кримінального провадження по суті. Висновки про неповноту, необґрунтованість обвинувального акта, невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації на цьому етапі аксіоматично суперечать засаді змагальності сторін (ст. 22 КПК України). У свою чергу, встановлення судом бездоказовості пред`явленого обвинувачення в результаті дослідження і оцінки доказів, на яких воно базується, передбачає цілком прогнозовані наслідки у вигляді виправдувального вироку або зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення у бік покращення становища особи.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу, думку захисника-адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які, кожен окремо, просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 , завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акту до суду досудове розслідування по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 закінчено.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 ст.110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 в ухвалі суду першої інстанції зазначено посилання, які були в ухвалі Львівського апеляційного суду від 20.11.2023 року по даній справі, а саме те, що з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинних дій, охоплених єдиним умислом, тобто, триваючого кримінального правопорушення. Водночас з опису фактичних обставин вбачається опис вчинення трьох самостійних кримінальних правопорушень, кожне з яких має самостійний склад та кваліфікуючі ознаки.

Однак зазначені твердження в суді першої інстанції не перевірялися і покликатися на те, що вони є доведеними є безпідставним.

Так як, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті слідчим, з наступним затвердження прокурором, або самим прокурором, то в цій частині обвинувального акта викладається позиція сторони обвинувачення у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.

Таким чином, в даному випадку суд першої інстанції вдався до оцінки обставин, які складають суть обвинувального акту, тобто вийшов за межі повноважень, наданих йому ст. 314 КПК України, а тому висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не відповідає фактичним обставинам провадження та не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є підставними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Свідченням справедливого судочинства, на думку Європейського суду, є дотримання національними судами вимоги щодо вмотивованості судових рішень. Ця вимога стосується рівною мірою усіх видів українського судочинства, в тому числі і кримінального процесу.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, відповідно оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання, під час якого необхідно перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України 2012 року; у разі відповідності обвинувального акту КПК України призначити судовий розгляд під час якого повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційній скарзі та матеріалах справи щодо повноти представлених суду документів здобутих під час досудового розслідування та у разі визнання ОСОБА_7 винним, обґрунтувати призначене покарання, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 415, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника окружної прокуратури начальника Свалявського відділу Мукачівської ОП ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2024 року,якою обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження № 0000103 від 11.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто до Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури для виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, в тому ж складі суду.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: