Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

01 травня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3143/20

Провадження № 1-кп/635/166/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000658 від 24 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000658 від 24 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що відносно ОСОБА_5 наявне обґрунтоване обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 03.05.2024 року включно.

Враховуючи, що у визначений строк розглянути вказане кримінальне провадження не можливо, а ризики, що були підставою для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу продовжують існувати по теперішній час, вони не зменшилися та виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, що свідчить про неможливість запобіганням цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і підстав для визначення розміру застави, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, немає.

Вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 проти задоволенні клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що клопотання прокурора не обґрунтоване, вина у вчиненні даного кримінального правопорушення не доведена.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника щодо заявленого прокурором клопотання.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши клопотання, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше. Таким чином при зміні запобіжного заходу суд також виходить з вищевказаної мети.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 03.05.2024 року.

Таким чином, суд вважає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . Питання обґрунтованості пред`явленого, обвинувачення з огляду на стадію цього кримінального провадження наразі не вирішується, оскільки докази, які на думку сторони обвинувачення його підтверджують, підлягають дослідженню в порядку глави 4 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Судом встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 встановлених ухвалою суду закінчується 03.05.2024 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, а відтак є підстави вважати, що він може перешкоджати встановленню істини у справі та переховуватися від органів досудового розслідування або суду у зв`язку з невідворотністю можливого призначення йому покарання.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Також суд відповідно до вимог статті 178 КПК України приймає до уваги, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не працює, не має стійких соціальних зав`язків, а тому дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від суду.

У даному випадку, суд погоджується, що продовжує існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Тому, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Доказів, які б свідчили про існування можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду обвинуваченим та його захисником - адвокатом ОСОБА_6 не надано.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки.

При цьому, суд відповідно до положень частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у злочину, який спричинив загибель людини, передбачений частини 1 статті 115 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1 частини 1 статті 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 331, 392, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави строком на шістдесят днів - до 29 червня 2024 року включно.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 29 червня 2024 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_7