Кримінальне провадження №629/886/24
Номер провадження 1-кп/629/93/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , потерпілої- ОСОБА_4 , представника потерпілої- ОСОБА_5 , обвинуваченого- ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000210 від 04.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лозова Харківської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2022 року, приблизно о 20.00 год., у світлий час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухаючись по автомобільній дорозі по вул. Павлоградській в напрямку перехрестя з вул. Свободи у м. Лозова, Харківської області, діючи всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, а саме п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка вийшла на проїжджу частину та почала її перетинати по нерегульованому пішохідному переходу з право-наліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №09-1547/2023 від 25.01.2024 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної травми правого плечового поясу, лівого плечового суглобу та обох гомілок, що в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Допущені ОСОБА_6 порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Цивільний позов не визнав. Пояснив час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення. Зазначив, що він не має права керування транспортними засобами та не має документів на автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Одразу після ДТП він запропонував потерпілій відвезти її до лікарні, але вона відмовилась. Після ДТП хтось з людей, які знаходились поблизу, викликав швидку допомогу, а він в цей час телефонував до поліції і повідомив про ДТП. Після чого, на лікування потерпілої він передав її родичам 70000 гривень та ОСОБА_4 не мала до нього будь-яких претензій. Однак, в подальшому, родичі потерпілої почали телефонувати йому та його матері з приводу необідності ще сплатити їм гроші на лікування. Зазначив, що розмір витрат на лікування потерпілої є завищеним, необхідність консультацій потерпілої та її лікування у м. Харків сталася не з його вини, а з вини лікарів у м. Лозова, які непрофесійно зробили операцію ОСОБА_4 , внаслідок чого вона вимушена була звертатися до інших спеціалістів. Зауважив, що потерпіла мала можливість лікуватися у м. Дніпро, де знаходитися було безпечніше та лікуватися було дешевше, але вона вибрала м. Харків, який перебував під обстрілами. Пояснив, що через ДТП він також втратив роботу, та не відвідував потерпілу, оскільки заробляв гроші, працюючи на різних роботах неофіційно, для того, щоб вішкодувати їй витрати на лікування. В судовому засіданні вибачився перед потерпілою та пояснив, що дуже шкодує та розкаюється у вчиненому.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, цивільний позов -задовольнити.

Крім повного визнання винуватості, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:

Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.05.2022 року приблизно о 20.00 год. в м.Лозова вона підійшла до пішоходного переходу-зебри на нерегульованому перехресті, пропустила 2 машини, та, побачивши, що по дорозі далеко рухається автомобіль, почала переходити дорогу по пішоходному переходу. Вона не встигла дойти до середини дороги, коли її раптово з лівої сторони вдарив автомобіль. Від того удару вона відлетіла та впала, свідомість не втрачала. З машини, що її збила, вийшов парубок, який запропонував відвезти її до лікарні на своєму транспортному засобі, але вона відмовилася, бо хотіла, щоб викликали швидку допомогу. Тоді люди, які були поблизу, викликали швидку допомогу, на якій її відвезли до лікарні у м. Лозова. В лікарні м.Лозова вона пробула більше місяця та двічі в лікарні у м. Харків також більше місяця. Її відправили лікарі з м. Лозова до спеціалістів у м. Харків, оскільки була вірогідність того, що вона стане інвалідом. Зазначила, що внаслідок ДТП їй спричинено тілесні ушкодження: на правій нозі перелом двох кісток зі зміщенням, перелом правої ключиці та чисельні травми тіла. Її декілька разів оперували та встановлювали імпланти, вартістю по 20000 грн., які вона придбавала за власні кошти. Всі препарати та медикаменти вона придбавала за власні кошти, крім того, сплачувала транспортні витрати, у тому числі, орендували автобус. Пояснила, що ОСОБА_6 її не відвідував. Коли її родичі зателефонували йому, то відшкодував матеріальну шкоду в сумі 70000 грн., в подальшому відмовився відшкодовувати витрати на лікування. Зазначила, що до ДТП вона була активною, працювала в м. Київ, а після ДТП півтора роки лежала на спині, тому що переломи були серйозні та необхідно було знаходитися в лежачому стані, наразі вона не має змоги ходити, її донька втратила роботу, оскільки постійно вимушена була бути з нею, тепер її син постійно опікується нею і допомагає їй пересуватися. Зауважила, що до теперішнього часу вона перебуває під наглядом лікарів (в тому числі їздить на консультацію до лікаря у м. Харків) та приймає ліки, які також купляє за власні кошти. Пояснила, що під час її знаходження у медичному закладі у м. Харків внаслідок обстрілів та відсутності світла, не було можливості отримувати чеки з аптек на придбані ліки, тому більшість витрат на лікування вона не взмозі підтвердити документально. Зауважила, що ОСОБА_6 вперше вибачився перед нею у судовому засіданні. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

-Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона донька потерпілої. Коли вона дізналася про ДТП, одразу з м. Полтава, де вона була в евакуації, приїхала до м. Лозова. З ними вийшли на зв`язок ОСОБА_6 та його мати, які повідомили, що будуть допомагати у лікуванні і компенсувати витрати на операції, та запропонували певну суму, оскільки не хотіли судового розгляду. Під час лікування ОСОБА_4 в м. Лозова було встановлено, що у неї переламані ноги, перелом ключиці та вивих кінцівки. Після операції в м. Лозова вони вимушені були звернутися до інших спеціалістів, оскільки кістки зрослися неправильно. ОСОБА_6 та його мати запевняли, що вони продовжуть компенсувати витрати на лікування, до лютого 2023 року, але казали, що в повному розмірі відшкодувати ці витрати не мають можливості. В подальшому перестали виходити на зв`язок, а ОСОБА_6 почав звинувачувати їх у вимаганні і говорив, що вони його обманюють. Зауважила, що вони вимушені були самостійно шукати імпланти, оплачували операції, деякі операції та імпланти вони оплачували у безготівковій формі, зокрема, стержень коштує 17000 грн. В м. Харків за одну з операцій вони сплатили 19000 грн. за пластину, за іншу за другий імплант і пластину -21000 грн., але не мали змоги отримати підтверджуючі документи. Вони опинилися в ситуації, коли мати була прикута до апаратів, після операцій вони винаймали спеціальний транспорт за 5000 грн. Крім того, тричі їздили на консультації до м. Харків, оскільки в лікарні в м. Лозова відсутнє необхідне медичне обладнання, за одну дорогу витрачали 1000 грн., сплачували за рентгенівські дослідження 500 грн., були і інші дослідження, зокрема, томографічні та електроенцефалограма. Всього за матеріал вони сплатили 40000 грн., за 2 операції по 20000 грн. за кожну, це тільки в м. Харків. Транспортні витрати 12000 грн. та 3000 грн. томографія та електроенцефалограма. А всього 95000 грн. Крім того, вони вимушені були звернутися за правовою допомогою до адвоката. Зазначила, що вона ФОП, але нормально працювати не мала змоги, втратила свій повноцінний дохід, оскільки вимушена була постійно доглядати маму, бо у неї відсутні кошти для того щоб наняти доглядальницю, всі гроші витрачені на лікування. На даний час брат допомагає матері. Вони витратили 115000 грн., однак не можуть підтвердити всю суму документально, тому що це відбувалося в 2022 році під бомбордуванням, та було складно, і на даний час в м. Харкові знаходитися небезпечно. Всього ОСОБА_6 та його мати сплатили їм 70000 грн. з 120000 грн. та після того, як вони перестали виходити на зв`язок, вона звернулася до ДБР. Зазначила, що наразі ОСОБА_4 потребує допомоги, вона пересувається в інвалідному креслі, їй важко добратися навіть до магазину. Також пояснила, що коли вона приїхала, то мати вже була у лікарні в м. Лозова, в неї був складний перелом зі зміщенням, її ногу прив`язали на витяжку. Лікар повідомив про те, що для того щоб її транспортувати необхідний реанімобіль, який коштує 36000 грн. та який на той час був відсутній, тоді вони з метою недопущення зараження залишилися на операцію в м.Лозова. Та після операції і обстеження виявилося, що необхідні додаткові консультації і лікування, та тих грошей, що надав обвинувачений, не вистачить. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_6 та просила його оплатити подальші операцію та лікування. Пояснила, що в лікарні м. Лозова ОСОБА_4 також було зроблено операцію на руці-вправлено ключицю, накладено на неї пов`язку та проведено інше необхідне лікування. Зауважила, що до ДТП її мати була самостійною людиною, а тепер вся їх сім`я допомагає їй, не маючи можливості відлучитися. На даний час в ногах у ОСОБА_4 залишилися металеві предмети та вона періодично проходить медичні обстеження, в тому числі в м. Харків.

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.05.2022 року зі схемою місця ДТП (а.с. 106-115);

-протоколом огляду транспортного засобу «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 від 03.05.2022 року з додатком DVD диском (а.с. 116-121);

-протоколом огляду преметів від 02.02.2024 року з додатком фототаблицею(а.с. 122-124);

-висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-22/6662-ІТ від 26.07.2022 року, відповідно до якого на момент експертного огляду та до ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності, які могли б впливати на їх вихідні параметри (а.с. 151-162);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 зі схемою(а.с. 164-169);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_6 зі схемою(а.с. 170-174);

-висновком експерта № 09-1547/2023 від 25.01.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_4 мали місце закрита поєднана травма правого плечового поясу, лівого плечового суглобу та обох гомілок у вигляді перелому правої ключиці на рівні середньої третини зі зміщенням, нижньо-медіального вивиху голівки лівої плечової кістки; уламкового перелому правих великогомілкової й малогомілкової кісток на рівні верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків, внутрішньосуглобового багатоуламкового перелому бічного виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та уламкового перелому голівки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків; садна на обох стопах. Закрита поєднана травма правого плечового поясу, лівого плечового суглобу та гомілок, враховуючи її характер, утворилась за механізмом удару від дії тупих твердих предметів: перелом правої ключиці - ймовірніше, за непрямим (конструкційним) механізмом внаслідок ударного впливу тупого твердого предмета з розповсюдженою контактною поверхнею в ділянку правого плечового суглоба, в умовах падіння на площині на правий бік з приведеною до тулуба правою рукою; нижньо-медіальний вивих голівки лівої плечової кістки - ймовірніше, також за непрямим механізмом від ударного впливу тупого твердого предмета з розповсюдженою контактною поверхнею в ділянку лівого плечового суглоба та/або плеча, в умовах падіння на площині із надмірним відведенням плеча; переломи кісток обох гомілок - від прямих ударних впливів тупих твердих предметів в ділянку гомілок. Садна на обох стопах утворились від дії тупих твердих предметів за механізмом тертя (ковзання). Враховуючи клініко-морфологічні дані, що викладені в наданих копіях медичної документації, а також наявні рентгенологічні дані щодо характеру та проявів ушкоджень кісток скелету в динаміці, слід вважати, що всі тілесні ушкодження у постраждалої в комплексі могли утворитися внаслідок автотравми при дорожньо-транспортній пригоді 03.05.2022 р., при наїзді легкового автомобіля на пішохода. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження, встановлені у ОСОБА_4 , є: - закрита поєднана травма правого плечового поясу, лівого плечового суглобу та обох гомілок - тілесним ушкодженням середньої тяжкості, за критеріями тривалості розладу здоров?я; садна на обох стопах, кожне окремо, - легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров?я (а.с.178-180);

-висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/23205-ІТ від 02.01.2024 року, відповідно до якого: згідно показань ОСОБА_9 у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 б) та 18.1 Правил дорожного руху. Водій автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п. 18.1 Правил дорожного руху. У діях водія автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв?язку з ДТП. Згідно показань потерпілої ОСОБА_4 у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п. 18.1 Правил дорожного руху. У діях водія автомобіля «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв?язку з ДТП(а.с. 187-190);

-постановою про визнання речовим доказом від 04.05.2022, за змістом якої згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 (а.с. 125);

-постановою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області від 04.05.2022 про арешт майна(а.с. 129-132).

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінив докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а також з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які в своїй сукупності є достатніми, щоб дійти обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та доведеності вини у його вчиненні.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також щире каяття повинно супроводжуватись окрім сприяння розкриттю кримінального правопорушення також відшкодуванням завданого збитку та іншими активними позитивними діями, які підтверджують усвідомлення винним протиправності своєї поведінки. З пояснень потерпілої вбачається, що обвинувачений вибачився вперше лише під час судового розгляду кримінального провадження. Крім того, він в повному обсязі добровільно не відшкодував спричинену шкоду, не вчиняв інших активних позитивних дій, які підтверджували б усвідомлення ним протиправності своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України,- не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 57-59).

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований (на момент ДТП працював поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області), та, з урахуванням досудової доповіді органу пробації, приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді обмеження волі із застосуванням положень статті 75 КК України з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 04.09.2023, згідно якої, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд з метою дотримання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у межах санкції ч.1 ст.286 КК України.

Підстави для застосування ст.ст.69,69-1 КК України відсутні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав заявлений до нього представником потерпілої ОСОБА_4 цивільний позов.

Потерпіла та її представник просили задовольнити цивільний позов(а.с. 64-68), а саме в розмірі 67966,34 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 150000 грн. на відшкодування моральної шкоди, з підстав відображених у позовній заяві. Крім того, просили стягнути витрати на послуги адвоката в сумі 21300 грн. За змістом позовної заяви ОСОБА_4 тричі знаходилася на стаціонарному лікуванні у медичних закладах як у м. Лозова, так і м. Харкова, тричі була прооперована. На теперішній час її стан здоров`я так і не відновлено, і не зрозуміло скільки часу та додаткових коштів буде ще потрібно, скільки ще операційних втручань потребує ОСОБА_4 і чи взагалі зможе вона самостійно пересуватися та вести нормальний спосіб життя без сторонньої допомоги. Потерпілій ОСОБА_4 внаслідок ДТП спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, що потягло за собою необхідність лікування, придбання ліків, проведення різних медичних процедур. У зв`язку з лікуванням потерпілої нею понесені витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією у закладах охорони здоров`я, лікуванням в домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. До теперішнього часу ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду, оскільки за станом здоров`я не має можливості самостійно себе доглядати та забезпечувати. У зв`язку з раптовою тяжкою хворобою та тривалою реабілітацією вона зазнала фізичних та моральних страждань, хоча до цього вела активний спосіб життя, працювала. Неправомірними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 завдано моральних страждань, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки і спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тривала відірваність він нормального соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, тощо. Були порушені установлений спосіб життя і актуальні життєві плани, погіршення можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події, що сталася, потягли за собою страждання і її близьких, що завдає їй ще більшого болю, та настали інші негативні наслідки, які залишаються незмінними.

Обвинувачений, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що сума 70000 грн., яка була перерахована потерпілій, є цілком достатньою для відшкодування заподіяної ним шкоди.

Вислухавши пояснення сторін та учасників судового провадження, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає за необхідне задовольнити його частково, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку(ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до копій виписок № 2095/1 та № 100687 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 73-75) ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Лозівське ТМО» Лозівської міської ради Харківської області з 03.05.2022 по 08.06.2022 (з діагнозом: множинна скелетна травма; закритий уламковий перелом в/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків; закритий перелом латерального мищелку лівої в/гомілкової кістки зі зміщенням уламків; закритий перелом правої ключиці зі зміщенням; звих лівої плечової кістки; садна обох стоп. Супутний діагноз: гіпертонічна хвороба) та в ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України» з 09.06.2022 по 15.07.2022 (з діагнозом: множинна скелетна травма; внутрішньосуглобовий багатоуламковий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки; багатоуламковий перелом голівки лівої малогомілкової кістки; закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в с/3 зі зміщенням (стан після оперативного лікування-відкрита репозиція, МОС блокуючим інтрумедулярним стрижнем 05.2022 м. Лозова); закритий перелом правої ключиці в с/3 зі зміщенням; закритий вивих голівки правої плечової кістки (стан після закритого вправлення 05.2022 м. Лозова); невропатія малогомілкового нерву праворуч); та з 13.10.2022 по 18.11.2022 (з діагнозом: внутрішньосуглобовий багатоуламковий перелом латерального виростку лівої великогомілкової кістки(стан після МОС LСР, пластики дефекту кістковим цементом); багатоуламковий перелом голівки лівої малогомілкової кістки; закритий уламковий перелом обох кісток правої гомілки в с/3 зі зміщенням (стан після МОС БІОС, травень 2022 м. Лозова); нестабільність металоконструкції правої в/гомілкової кістки; больовий с-м).

Отримувала оперативне втручання та консервативне лікування: медикаментозна терапія, фізотерапевтичне лікування. Лікувальні і трудові рекомендації: Нагляд ортопеда-травматолога, невропатолога, сімейного лікаря, лікаря ФТО за місцем проживання. ФТЛ. Дотримання ортопедичного режиму. Обмеження фізичних навантажень, НПЗЗ при болях. Реабілітаційне лікування в санаторіях опорно-рухового профіля, динамічне спостереження в ІПХС.

Дослідивши всі докази, поданані потерпілою та її представником, суд вважає, що вони підтверджують витрати на лікування ОСОБА_4 у розмірі 52600,39 грн.(а.с.76-87) та транспортні витрати(на придбання пального) на суму 541 грн. 23 коп.(а.с. 77). А всього на суму 53141 грн. 62 коп.

Однак суд не приймає як докази на підтвердження понесених потерпілою витрат на лікування чеки на оплату в сумі: 1165 грн., 1141 грн.(а.с.78), 832 грн. (а.с.83), 995 грн., 1302 грн.(а.с.84), 3200 грн.(а.с. 85), оскільки у вказаних чеках відсутня інформація щодо придбаного товару.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АРК, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).

Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_4 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болі, фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала та зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням і вимагало та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.

З урахуванням тієї обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 сплатив на користь потерпілої 70000 гривень (вказана сума ніким не оспорюється), стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає моральна шкода в розмірі 83141 грн. 62 коп., яка визначена наступним чином: 1) 70000 грн.- 53141 грн. 62 коп.=16858,38 грн.; 2) 100000 грн.- 16858,38 грн.= 83141 грн. 62 коп.

Згідно ч.2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою представника потерпілої, додано: копії ордера на надання правничої допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок понесених витрат послуг адвоката, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 25.03.2024, розрахунок очікуваних витрат(а.с. 41-42, 88-90).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати потерпілої на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з обвинуваченого ОСОБА_6 у розмірі 10000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експерта покласти на ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов представника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 83141(вісімдесят три тисячі сто сорок одну) гривню 62 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати за проведення судових автотехнічних експертиз № СЕ-19/121-22/6662-ІТ від 26.07.2022 року у розмірі 3398 гривень 04 коп. та № СЕ-19/121-23/23205-ІТ від 02.01.2024 року у розмірі 5300 гривень 96 коп. на користь держави. Код доходів 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 337874947, банк: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Скасувати арешт, накладений постановою керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області від 04.05.2022 на транспортний засіб «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 .

Після набрання вироку законної сили речовий доказ: автомобіль марки «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на штрафмайданчику Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, повернути власнику- ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1