Справа № 481/1141/23
Провадж.№ 1-кп/481/21/2024
УХВАЛА

/про продовження строку тримання під вартою/

03.07.2024 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 426-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Новобузького районного суду Миколаївської області до початку судового розгляду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор подане ним клопотання пітримав та повідомив суду, що у обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який було обрано в період досудового розслідування закінчується 05 липня 2024р. На день проведення судового засідання ризики які існували при обрані запобіжного заходу та в подальшому його продовжені не зменшились, обставини справи не змінились, тому просив продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ще на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що він не згоден з клопотанням прокурора, оскільки вважає, що такий ризик як переховування від суду недоведений, оскільки навіть при обранні йому запобіжного заходу він без будь якого примусу з`явився до суду, приймав участь у його розгляді, не вчиняв будь - яких дій щодо переховування. Ризик знищення речових доказів також є безпідставним на його думку, оскільки в ході досудового розслідування всі доказі зібрані та перебувають у сторони обвинування. Щодо ризику впливу на свідків та потерпілого він зазначає, що вони є всі військовослужбовцями, перебувають у військових частинах, тому цей ризик є необгрунтованим. Просив врахувати його заслуги перед Батькіщиною, сімейний стан та наявність малолітньої дитини та застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, при цьому врахувати відзнати від Президента України якими нагороджений обвинувачений, його грамоти, та те, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, малолітню дитину, що значно знижують ризики.

Потерпілий в судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1, 2 статті 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 1 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також судом враховуються позиція, викладена у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року: «Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи».

Наведені обвинуваченим та його захисником обставини на стадії судового розгляду доказів про необгрунтованість підозри суду не надали.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України, та зазначених прокурором в клопотанні, суд вважає доведеним.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на даному етапі не встановив.

Враховуючи вищевикладене та положення ч.6 ст. 176 КПК України, за змістом якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Керуючись вимогами ст. ст. 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до 01 вересня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника, про обрання більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 04 липня 2024.

Суддя ОСОБА_6