Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 564/2191/24

Провадження № 11-сс/4815/185/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000051 від 09.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 липня 2024 року з визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. В разі внесення застави покладено на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 травня 2024 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вважає, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, а застосований запобіжний захід не спів розмірний з ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню. Вказує, що підозрювана має постійне місце проживання, усталений спосіб життя, раніше не судима, тому, на його думку, відсутні ризики ухилятися від правосуддя.

Наголошує, що оскільки ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходу не має, тому застава в розмірі 242 240 грн. є надзвичайно великою сумою для підозрюваної, у зв`язку з чим, на його думку, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім заходом забезпечення, який гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї судом обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваної та її захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у незаконному збуті за грошові кошти, передані під час особистої зустрічі, в паперовому згортку, обклеєному ізоляційною стрічкою, речовини, яка в своєму складі містить психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою -0,2917г., яка згідно до списку таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, вчиненого повторно.

30.05.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та 30 травня 2024 року ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 242 240 грн..

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду зазначеного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою інкримінованого кримінального правопорушення.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 раніше судима, а саме вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 01 травня 2024 року за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком 1 рік, тобто вчинення правопорушення за ч.2 ст.307 КК України їй інкримінується під час іспитового строку, крім того остання не працює, не має постійних доходів, що дає підстави вважати, що вчинення злочинів є основним джерелом доходу для неї та, в сукупності, лише підтверджує наявність вказаного ризику.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку і про наявність ризику незаконного впливу підозрюваної на потерпілих чи свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання.

Під час апеляційного розгляду прокурор наголосив на можливості підозрюваної перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, оскільки на даний час не встановлені джерела надходження психотропних речовин, а також можливе коло учасників.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не були спростовані висновки місцевого суду (не зазначені обставини та не надані докази на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких їй повідомлено про підозру або вказували б на її необґрунтованість), а також не надано і доказів, які б свідчили про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, дійшовши належного висновку про необхідність задоволення клопотання органу досудового розслідування та обрання підозрюваній найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя не в повному обсязі дотримався вимог КПК України при визначенні розміру застави.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, оскільки передбачає покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто слідча суддя визначила для ОСОБА_6 заставу в найвищій межі розміру прожиткового мінімуму за вчинення тяжкого злочину.

Проте, враховуючи обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема те, що підозрювана не працює, позитивно характеризується в установі попереднього ув`язнення, що підтверджується характеристикою з Рівненського слідчого ізолятора, долученою до матеріалів провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що визначена застава в розмірі понад 200 тис. грн. є для неї завідомо непомірна.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що застава саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, узгоджуватись з положенням ст.182 КПК України, а також практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мангурас проти Іспанії" від 28.09.2010, "Гафа проти Мальти" від 22.05.2018), відповідно до яких розмір застави повинен визначатися ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваної підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 560 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000051 від 09.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, розлученої, непрацюючої, державних нагород не має, не є депутатом ради, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень у національній грошовій одиниці) може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: Рівненський апеляційний суд, , р/р UA0083053 в ДКСУ, м. Київ, МФО 820172.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання чи фактичного перебування;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин наданих ними свідчень та пояснень у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування документи, що дають право виїзду за кордон;

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3