Справа № 444/948/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1201/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та цивільного відповідача ТзОВ «ПРОФАГРОТРАНС» на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_11 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18.10.2023 року ОСОБА_11 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 2 ст.286 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_7 34862,82 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого. Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_7 відшкодування за не отримані доходи в розмірі 7593,33 грн.. Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_8 майнову шкоду за поховання в сумі 25000,00 грн.. Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_8 40200,00 грн. моральної шкоди. Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_9 40200,00 грн. моральної шкоди. Стягнуто з АТ «Страхової компанії «ІНГО» в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2122,81 грн.. Стягнуто з ТзОВ «Профагротранс» в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 247877,19 грн.. Стягнуто з ТзОВ «Профагротранс» в користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн.. Стягнуто з ТзОВ «Профагротранс» в користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази в кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, 07 лютого 2023 року приблизно о 09 годин 35 хвилин ОСОБА_11 , керуючи автопоїздом у складі сідлового тягача марки «MAN TGX 26.440», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «BROSHUIS 31N5-EU», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись ним автодорогою Р-15 сполучення «Ковель-Жовква», на її 154 км. + 270 метрів, поблизу населеного пункту с.В`язова, Львівського району, Львівської області, порушив вимоги чинних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. п. 1.З.; Розділу 2 п. 2.3. (підпункти «б» та «д»); Розділу 12 п. 12.3. та Розділу 13 п. 13.1., які виразились у тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну і такими своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, не дотримався безпечної дистанції та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, що в сукупності призвело до зіткнення керованого ним автопоїзда із задньою частиною автомобіля марки «Ford Tourneo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час зупинився позаду автопоїзда у складі сідлового тягача марки «Renault Т460», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричіпом марки «KOGEL S24-1/C1V/3A11», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_13 , який перебував в нерухомому стані на проїзній частині у зв`язку з наявністю перешкоди на шляху його руху у вигляді невстановленого транспортного засобу, який з невідомих причин теж зупинився.

Внаслідок порушення ОСОБА_11 Правил дорожнього руху, пасажир автомобіля «Ford Toumeo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала тупу поєднану травму у вигляді множинних закритих двосторонніх переломів ребер із крововиливами під плевру обох легень, правобічним пневмотораксом, перелому поперечного відростка 1-го поперекового хребця, переломів верхніх гілок обох лонних кісток, косого перелому лонно-сідничного з`єднання із за очеревинною гематомою, яка ускладнилася постгеморагічною анемією, поліорганною недостатністю та травматичним шоком, що призвело до настання смерті, а водій цього автомобіля ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав: закриті двобічні переломи ребер із локальним двобічним пневмотораксом, закритий перелом правої стегнової кістки, звих голівки правої стегнової кістки, перелом тіла 2-го поперекового хребця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Прокурор ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. В решті вирок суду залишити без змін.

На підтримання своїх апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_11 необґрунтовано звільнено від відбування основного покарання на підставі ст.75 КК України, при цьому на переконання прокурора судом першої інстанції повною мірою не враховано тяжкість та обставини скоєного кримінального правопорушення, а також не відшкодував заподіяної шкоди потерпілим.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, не оспорюючи вину та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 , просять вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

На підтримання своїх апеляційних вимог потерпілі зазначають, що судом першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_11 необґрунтовано звільнено від відбування основного покарання на підставі ст.75 КК України, при цьому на переконання потерпілих судом першої інстанції повною мірою не враховано тяжкість та обставини скоєного кримінального правопорушення, а також не відшкодував їм заподіяної шкоди, ввів в оману суд щодо своєї заробітної плати, оскільки заробітна плата водіїв-далекобійників становить від 60 тисяч гривень.

Адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_11 покарання змінити та призначити останньому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік. Також просить цивільні позови задоволити частково та стягнути з ТзОВ «Профагротранс» на користь потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по сто тисяч гривень моральної шкоди.

На підтримання своїх апеляційних вимог адвокат ОСОБА_10 покликається на те, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_11 призначено надто суворе покарання, оскільки позбавлення ОСОБА_11 права керування транспортними засобами позбавить останнього єдиного джерела доходів та не зможе відшкодувати спричинену шкоду та утримувати двох дітей. Також апелянт вказує, що розмір стягнутої моральної шкоди не є документально підтвердженим, зокрема висновками психолого-психіатричних експертиз, а тому вважає розмір моральної шкоди завищеним.

При апеляційному розгляді справи учасники судового провадження підтримали подані апеляційні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

Перевіривши апеляційні доводи апеляційних скарг в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до санкції ч.2 ст.286 КК України особі можливим є призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання місцевим судом враховано, характер і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу винного, його вік, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду встановлено ряд даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , які істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення та дають підстави для пом`якшення останньому призначеного судом першої інстанції покарання, зокрема встановлено те, що ОСОБА_11 є одруженим та має на утриманні двох неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу, які є напівсиротами (біологічний батько цих дітей помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом) частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим шляхом перерахування останнім по тридцять тисяч гривень, що стверджується наданими під час апеляційного розгляду платіжними документами, раніше не притягався до жодного виду відповідальності, згідно характеристики ТзОВ «ПРОФАГРОТРАНС» позитивно характеризується за місцем праці, також суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що наявність в ОСОБА_15 права керування транспортними засобами є його єдиним джерелом доходу, що в свою чергу позбавить його в майбутньому можливості як здійснювати утримання сім`ї, так і відшкодувати в повному обсязі заподіяну потерпілим матеріальну та моральну шкоду.

Ураховуючи наведене та те, що у цій справі відсутні обставини, що обтяжують покарання для ОСОБА_15 , колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_11 покарання слід змінити, призначивши останньому основне покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, і таке покарання з огляду на встановлені дані про особу ОСОБА_15 в повній мірі відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Так, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції звільняючи обвинуваченого ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України обґрунтовано зазначив, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з огляду на характеризуючи дані про особу обвинуваченого, вчинення необережного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей

За наслідками апеляційного розгляду колегією суддів встановлено обставин, які свідчать, що призначене ОСОБА_11 покарання є занадто суворим, що має наслідком часткове задоволення апеляційної скарги сторони захисту, при цьому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_15 призначено занадто м`яке покарання, а тому апеляційні скарги, прокурора та потерпілих не підлягають до задоволення в частині призначення обвинуваченому більш суворого покарання.

Крім цього, на переконання суду апеляційної інстанції, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_16 про зменшення розміру стягнутої моральної шкоди з ТзОВ «Профагротранс» на користь потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки виходячи з характеру та наслідків скоєного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_11 , що проявилося у непоправній втраті потерпілими близького родича, що призвело до істотних змін в їхньому житті, негативно позначилося на моральному і психологічному стані, а тому стягнутий розмір моральної шкоди з з ТзОВ «Профагротранс» на користь потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є обґрунтованим та виправданим за даних обставин цього кримінального провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуваний вироку суду першої інстанції слід змінити в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 покарання в сторону його пом`якшення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та цивільного відповідача ТзОВ «ПРОФАГРОТРАНС» залишити без задоволення, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_11 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням із встановленням іспитового строку у два роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: