Справа № 346/2987/24
Провадження № 1-кс/346/537/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню № 0000414, з правовою кваліфікацією: частина 3 статті 396, частина 1 статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 30 травня 2024 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернувся вказаний слідчий. До клопотання додано матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аргументи слідчого.

В ході проведення досудового розслідування встановлено 29.05.2024 року близько 19:44 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи у приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 не маючи дозволу на право зберігання і носіння вибухових пристроїв, усвідомлюючи незаконність своїх дій у порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему» із наступними змінами та доповненнями, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, незаконно зберігав при собі предмет ззовні схожий на вибуховий пристрій бойову гранату «Ф-1». Крім цього в ході досудового встановлено що 29.05.2024 близько 19.44 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи у громадському місці, а саме у приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з хуліганських спонукань почав знищувати приміщення вказаного готелю, після чого по прибутті працівників поліції чинив останнім активний опір та погрожував застосувати предмет ззовні схожий на бойову гранату Ф-1 .

29.05.2024 року в ході проведення огляду місця події проведеного слідчим слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області в приміщенні ТОВ «ГОТЕЛЬ КОЛОМИЯ», що за адресою м. Коломия по вул. Чорновола, 26, Івано-Франківської області, виявлено та вилучено: змиви крапель рідини бурого кольору схожої на кров, металічний молоток із дерев`яною ручкою. 29.05.2024 року в ході проведення огляду місця події проведеного слідчим слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області у дворі ТОВ «ГОТЕЛЬ КОЛОМИЯ», що за адресою м. Коломия по вул. Чорновола, 26, Івано-Франківської області, виявлено та вилучено: корпус гранати Ф1 з маркуванням «10 одна цифра нечитабельна 9-7 одна цифра нечитабельна Т в пакеті АВ1007714; Запал типу УЗРГМ з маркуванням «65 76УЗРГМ УЗЧТ», «386-75-76» в пакеті АВ1007716; мобільний телефон марки «NOKIA», модель ТА-1533 в пакеті PSP1401082; 2 (дві) частини скляної колби на одній з яких є нагар коричневого кольору в пакеті PSP1401083; предмет схожий на пневматичний пістолет ПМ з маркуванням «MAKAROV», №30709333 з предметом схожим на магазин; 2 (два) газові балони з маркуванням «EXTRA POWER» в пакеті WAR270508; сумка коричневого кольору; грошові кошти в сумі 100 Євро двома купюрами по 50 Євро кожна серіями та номерами Р9, SA; грошові кошти в сумі 1549 гривень трьома купюрами по 500 гривень кожна серіями та номерами Е38216298, ХЖ3397686, Е48634775, 20 гривень дві купюри серіями та номерами ЕВ2115398, Ю8115887, 5 гривень УБ6255806, 2 гривні дві купюри серіями та номерами ТЖ2633463, ТГ7228782; квитанція майстерні «Кварц» на ім?я ОСОБА_6 на 1 аркуші в пакеті WAR1478921. Вилучений вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено постанову.

Наведені обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 00004 (а.с.5-6); рапортом працівників поліції (а.с. 7-8,9-10,11); відношенням та заявою ОСОБА_7 (а.с. 13,14), протоколом огляду місця події (а.с. 15-17); протоколом огляду місця події (а.с. 18-21); довідкою № 186/447 про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів (а.с. 22); актом перевірки обєкта на наявність вибухових матеріалів(а.с. 23); постановою про визнання речовими доказами (а.с. 24-25); протоколом допиту свідка (а.с. 26-29); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 30-31); протоколом допиту підозрюваного (а.с. 34).

І оскільки на думку слідчого, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено кримінальні правопорушення, передбачені частиною 3 статті 296 та ч.1 ст. 263 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною розпоряджатись, користуватись та відчужувати цими речами. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність як майбутнього доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 263 КК України, їх можна приховати чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема змиви крапель рідини бурого кольору схожі на кров, металічний молоток із дерев`яною ручкою, корпус гранати Ф1 з маркуванням «10 одна цифра нечитабельна 9-7 одна цифра нечитабельна Т в пакеті АВ 1007714»; запал типу УЗРГМ з маркуванням «65 76 УЗРГМ УЗЧТ», «386-75-76» в пакеті АВ 1007716; мобільний телефон марки «Nokia», модель ТА-1533 в пакеті PSP 1401082; 2 (дві) частини склянок колби на одній з яких є нагар з коричневого кольору в пакеті PSP1401083; предмет схожий на пневматичний пістолет ПМ з маркуванням «Makarov», 30709333 з предметом схожим на магазин; 2 (два) газові балони з маркуванням «Extra Power» в пакеті WAR 270508; сумка коричневого кольору; грошові кошти в сумі 100 Євро двома купюрами по 50 Євро кожна серіями та номерами Р9, SA; грошові кошти в сумі 1549 гривень трьома купюрами по 500 гривень кожна серіями та номерами ЕЗ8216298,ХЖ3397686,ЕИ 8634775, 20 гривень дві купюри серіями та номерами ЕВ2115398,ЮЄ8115887,5 гривень УБ 6255806, 2 гривні дві купюри серіями та номерами ТЖ2633463,ТГ 7228782; квитанція майстерні «Кварц» на ім`я ОСОБА_6 на 1 аркуші в пакеті WAR 1478921, суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності на вказані речі.

Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування та відчуження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3).

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені речі можуть бути речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 263 КК України, оскільки відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положення частини 3 статті 296 КК України передбачає, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов`язані з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії є окремим і самостійним складом злочину.

Також положеннями частини 1 статті 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу є окремим і самостійним складом злочину.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчого про те, що вилучені слідчим речі можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 263 КК України.

Також, з огляду на суть цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 296 та частиною 1 статті 263 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо їх повернути ОСОБА_5 можуть бути приховані, змінені або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_5 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховування, зміни чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідчий дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені частина 3 статті 396, частина 1 статті 263 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту вказаних слідчим речей, які можуть бути доказом правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути приховані, змінені чи знищені, якщо не заборонити користування і розпорядження цими речами; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню, зміні чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речових доказів, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_5 , про який просить слідчий (повна заборона розпорядження, користування та відчуження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідчий довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке постановою слідчого від 30 травня 2024 року було визнано речовими доказами, у вигляді: змиви крапель рідини бурого кольору схожі на кров, металічний молоток із дерев`яною ручкою, корпус гранати Ф1 з маркуванням «10 одна цифра нечитабельна 9-7 одна цифра нечитабельна Т в пакеті АВ 1007714»; запал типу УЗРГМ з маркуванням «65 76 УЗРГМ УЗЧТ», «386-75-76» в пакеті АВ 1007716; мобільний телефон марки «Nokia», модель ТА-1533 в пакеті PSP 1401082; 2 (дві) частини склянок колби на одній з яких є нагар з коричневого кольору в пакеті PSP1401083; предмет схожий на пневматичний пістолет ПМ з маркуванням «Makarov», 30709333 з предметом схожим на магазин; 2 (два) газові балони з маркуванням «Extra Power» в пакеті WAR 270508; сумка коричневого кольору; грошові кошти в сумі 100 Євро двома купюрами по 50 Євро кожна серіями та номерами Р9, SA; грошові кошти в сумі 1549 гривень трьома купюрами по 500 гривень кожна серіями та номерами ЕЗ8216298,ХЖ3397686,ЕИ 8634775, 20 гривень дві купюри серіями та номерами ЕВ2115398,ЮЄ8115887,5 гривень УБ 6255806, 2 гривні дві купюри серіями та номерами ТЖ2633463,ТГ 7228782; квитанція майстерні «Кварц» на ім`я ОСОБА_6 на 1 аркуші в пакеті WAR 1478921, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження, з метою їх збереження, як речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 05 червня 2024 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1