Справа № 991/849/24
Провадження 1-кп/991/8/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченої

ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування щодо проведення заходів забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 20.05.2014 р. за № 0000409, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Матяшеве Добропільського району Донецької області, громадянка України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України;

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст клопотання та позиції сторін

18.02.2024 р. до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про доручення органу досудового розслідування щодо проведення заходів забезпечення кримінального провадження.

У клопотанні захисник просить доручити органу досудового розслідування здійснити тимчасовий доступ до документів які знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (01601, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), та здійснити їх виїмку, а саме розширеного витягу із Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) у кримінальному провадженні № 0000409, що містить інформацію, зазначену у прохальній частині клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що, на думку захисника, матеріали провадження містять суперечливі відомості із приводу обставин та дат складання стороною обвинувачення процесуальних документів, прийнятих в ході досудового розслідування, що приводить захисника до висновку про проведення слідчих дій у цьому провадженні у незаконний спосіб.

Із метою доведення позиції сторони захисту в частині незаконності тих чи інших слідчих дій та їх результатів захисник ОСОБА_7 подав клопотання про доручення органу досудового розслідування здійснити тимчасовий доступ до речей і документів (далі - ТДРД), в якому просив надати доступ саме до розширеного витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000409.

У судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, вважала, що стороною захисту не доведено доказового значення інформації, до якої захист просить надати ТДРД.

2. Висновки суду

Оскільки йдеться про ТДРД, а не про обшук чи іншу слідчу дію, виходячи з конституційного принципу змагальності сторін та свободи в наданні суду своїх доказів, суд, обговоривши це питання зі сторонами, дійшов висновку про необхідність розгляду цього клопотання, як клопотання про ТДРД.

Зважаючи на здійснення належним чином повідомлення володільця майна, з урахуванням положень ч. 4 ст. 163 КПК України, а також із метою забезпечення прав сторони захисту, що подала клопотання, суд уважає за можливе розглянути клопотання за відсутності представника володільця запитуваних у клопотанні речей та документів.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

2.1. Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також ураховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Оцінюючи причини, через які тимчасовий доступ до вказаних речей і документів не було здійснено під час досудового розслідування, суд зауважує, що сторона захисту обґрунтовує необхідність збирання доказів на спростування відомостей, наданих стороною обвинувачення із якими захист був ознайомлений лише на стадії відкриття матеріалів іншій стороні (статті 290 КПК України). Питання спростування відомостей і надання на підтвердження цьому доказів є тими питаннями, що можуть вирішуватись на стадії судового розгляду, тому суд приходить до висновку, що сторона захисту звернулась із клопотанням на належній стадії кримінального процесу.

2.2. Пунктом 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі й документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК України).

У свою чергу, надання тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України, передбачає доведення наявності:

- обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- виправдання такого ступеню втручання у права та свободи особи;

- можливості виконання завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням.

Щодо обґрунтованості підозри суд, не висловлюючись по суті підозри, та зважаючи на те, що питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження розглядається на стадії судового розгляду та за клопотанням сторони захисту, вважає, що це питання перевірці під час вирішення цього клопотання не підлягає, а також виходячи із засади рівності сторін, суд уважає, що решта вимог, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК, підлягають доведенню не лише стороною обвинувачення, але і стороною захисту, в разі її звернення до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Оскільки запитувані в клопотанні матеріали перебувають у володінні Офісу Генерального прокурора, який є незалежним державним органом, відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право особи та є пропорційним до завдань кримінального провадження.

Що стосується можливості виконання завдання, для виконання якого сторона захисту звертається із відповідним клопотанням, то оскільки документи (повний витяг із ЄРДР), до якого сторона захисту просить надати доступ, може бути використані для додаткового обґрунтування невинуватості обвинуваченої, суд вважає, що може бути виконане із застосуванням запитуваного заходу забезпечення кримінального провадження.

2.3. Окрім зазначених вище правил, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, тимчасовий доступ до речей і документів як особливий вид заходів забезпечення кримінального провадження має окреме нормативне врегулювання, визначене ст. 159-163 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав уважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою статті 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до Розділу 2 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 №298 (далі - Положення) власником і розпорядником ЄРДР є Офіс Генерального прокурора.

З огляду на вищезазначені законодавчі положення, суд вважає, що інформація, до якої захисник просить надати тимчасовий доступ, може перебувати у володінні Офісу Генерального прокурора.

Оцінюючи значимість запитуваної стороною захисту інформації самої по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, суд виходить з такого, що дані ЄРДР, до яких сторона хисту просить надати тимчасовий доступ, містять інформацію, що може бути використана стороною захисту для обґрунтування позиції захисту в питаннях допустимості/недопустимості доказів, а отже, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 2 Розділу 1 Положення, визначено ЄРДР як електронну базу даних, зберігання та надання яких здійснюється з дотриманням кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом. Отже, відомості, які містяться в реєстрі, в розумінні пункту 8 частини першої статті 162 КПК України належать до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що унеможливлює вільний доступ до них з боку сторони захисту.

Ураховуючи наведені нормативні припис, сторона захисту позбавлена можливості отримати інформацію із ЄРДР в інших спосіб, аніж звернутись до суду із клопотанням про надання тимчасового доступу.

Отже клопотання сторони захисту, щодо надання тимчасового доступу підлягає задоволенню. У частині щодо доручення Національному антикорупційному бюро (далі - НАБУ) здійснити такий тимчасовий доступ, то як уже зазначалося, в силу конституційного принципу змагальності, сторона захисту має сама збирати й надавати докази, суд сприяє їй у здійсненні цієї правомочності, тому в частині доручення НАБУ здійснити ТДРД в задоволенні клопотання, слід відмовити.

2.4. Щодо строку дії ухвали про надання тимчасового доступу, то у клопотанні захисник не зазначає строку, який необхідний стороні захисту для виконання ухвали. На думку суду, обсяг матеріалів, до яких сторона захисту одержала тимчасовий доступ цією ухвалою, є не надто значним, а тому встановлення строку дії ухвали 1 місяць є достатнім для здійснення відповідного тимчасового доступу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 22, 93, 110, 131, 132, 159, 160, 163, 333, 372 КПК, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей і документів - задовольнити частково.

2. Надати захиснику обвинуваченої ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 (свідоцтво №2527 від 30.03.2006 р.) тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (01601, АДРЕСА_2 ), а саме до повного витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000409 від 20.05.2014 р. щодо руху кримінального провадження, в тому числі щодо: призначення групи прокурорів; призначення групи слідчих; зупинення строків досудового слідства; поновлення строків досудового слідства; передачі кримінального провадження за підслідністю (ст. 216 КПК України) та/або за місцем проведення досудового розслідування (ст. 218 КПК України); прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування відповідним органом досудового розслідування; доручення прокурором здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування (ч. 5 ст. 36 КПК України); завершення досудового розслідування; закінчення строків досудового розслідування, шляхом вилучення копії такої інформації щодо кримінального провадження у повному обсязі по розділах: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», у задоволенні решти клопотання, відмовити.

3. Строк дії ухвали 1 місяць із дня її постановлення - до 23.06.2024 р.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів (ч. 1 ст. 166 КПК).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3