Справа № 202/1120/24
Провадження № 1-кс/202/3413/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в режимі відеоконференції, клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно неодруженому, який має на утриманні двох малолітніх дітей, що не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим зазначено, що ОСОБА_6 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, на даний час не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні, вказавши на наявність підстав для продовження відносно ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що стороною обвинувачення невірно визначено кваліфікацію кримінального правопорушення, що вказує на необґрунтованість підозри. При цьому, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором недоведені. Підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування, а потерпілого уже допитано в ході досудового розслідування, що спростовує можливість вчинення підозрюваним на нього незаконного впливу. З урахуванням наведеного, на думку адвоката, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні. Також адвокат зазначив, що підозра є необґрунтованою, ОСОБА_6 раніше не судимий, має родину та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав думку своїх захисників.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думку сторін, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000641 від 04.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

23 січня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2024 року, без можливості внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000641 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.05.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2024 року строк дії застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 18 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000641 продовжено до шести місяців, тобто до 23.07.2024 року включно.

На обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу, тобто до 18.05.2023 року, слідчим у клопотанні зазначено, що у слідства є необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу.

Як зазначено у клопотанні, метою продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 є існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявності обґрунтованих ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Слідчим суддею враховуються обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не працевлаштований, офіційно неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей,а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, слідчий суддя враховує, що ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, тяжкість якого особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Водночас, наявні у підозрюваного соціальні зв`язки, не можуть нівелювати фактор втечі та в повній мірі запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Перевіряючи існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що станом на теперішній час триває досудове розслідування, в ході якого сторона обвинувачення продовжує встановлювати всі обставини кримінального провадження, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні. Зазначений ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вимаганні із чисельними погрозами застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_9 .

Окрім того, ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, а тому наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також бере до уваги те, ОСОБА_6 раніше не судимий, однак на даний час підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти власності, тобто вчиненого з корисливих мотивів, в групі з іншими особами, як за ознак ретельного планування, так і з розподіленням відповідних ролей.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх специфіку, та корисливий характер, а також те, що ОСОБА_6 не працевлаштований, та ймовірно отримував дохід лише від своєї протиправної діяльності, тривалості вимагання у потерпілого грошових коштів, їх розміру, слідчий суддя вважає, що наведене вказує на систематичний характер його протиправної поведінки, що дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що є ризиком, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_6 , та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, обставин, які є перешкодою для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Зазначене вказує на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний систематично, в групі з іншими особами, в період введення на території України воєнного стану вчиняв незаконні дії, що виразились у вимаганні, тим самим наносив шкоду потерпілому.

Таким чином, продовжуючи строку дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства, а його перебування під дією застави об`єктивно не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 12 липня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8

Повний текст ухвали оголошено об 11 годині 00 хвилин 16 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1