Справа № 464/2517/24
пр.№ 1-кп/464/422/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000325 від 06.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , 05 квітня 2024 приблизно о 17 год. 30 хв. перебуваючи в службовому приміщенні столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та у якому здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з шухляди стола, який знаходився у вказаному приміщенні, таємно викрав грошові кошти у сумі 11870 грн. Після чого із викраденими грошима покинув приміщення цеху. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ФОП ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 11870 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному злочині визнав повністю. Зазначив, що в період з 2022 року по лютий 2024 року працював у цеху, що знаходиться по АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_5 05.04.2024 він прийшов на територію цеху, оскільки хотів позичити у товариша на ім`я ОСОБА_6 гроші. Останнього не було на місці. Він побачив, що у кабінеті відкриті двері, відтак зайшов у нього та взяв із тумбочки гроші, які там були та вийшов. Коли проходив по території цеху його помітив один із працівників. Тому він почав втікати та по дорозі викинув гроші. В подальшому його затримали працівники охорони. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.

Суд, допитавши обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який не працює, одружений, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не перебуває на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відтак, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини, та беручи до уваги те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Тому призначаючи обвинуваченому покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому під час досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання не продовжувався.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.

Процесуальних витрат немає. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 615 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1(один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт майна, вилученого 06.04.2024 під час огляду місця події, а саме: грошових коштів на загальну суму 11870 гривень, серед яких, грошові кошти номіналом 1000 грн., у кількості 7 шт., серіями та номерами: АР5365130, ЕГ3408312, ЕА8653011, АС2499463, АИ4756055, БМ7778652, АИ2035342; грошові кошти номіналом 500 грн., у кількості 7 шт., серіями та номерами: УД5846603, БГ6325922, ЕГ6855263, ББ6355673, ЄВ9476822, ВД8486233, ВД7243430; грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 6 шт., серіями та номерами: УЖ0282525, СЖ5493097, УР6474376, ГЗ0049142, УД4059250, ВЕ9501578; грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: АГ3486447, грошові кошти номіналом 50 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: ЕВ2061777, грошові кошти номіналом 20 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: ЕЕ7792932, які належать ФОП « ОСОБА_5 », накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 квітня 2024 року скасувати.

Речові докази:

-грошові кошти на загальну суму 11870 гривень, серед яких, грошові кошти номіналом 1000 грн., у кількості 7 шт., серіями та номерами: АР5365130, ЕГ3408312, ЕА8653011, АС2499463, АИ4756055, БМ7778652, АИ2035342; грошові кошти номіналом 500 грн., у кількості 7 шт., серіями та номерами: УД5846603, БГ6325922, ЕГ6855263, ББ6355673, ЄВ9476822, ВД8486233, ВД7243430; грошові кошти номіналом 200 грн., у кількості 6 шт., серіями та номерами: УЖ0282525, СЖ5493097, УР6474376, ГЗ0049142, УД4059250, ВЕ9501578; грошові кошти номіналом 100 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: АГ3486447, грошові кошти номіналом 50 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: ЕВ2061777, грошові кошти номіналом 20 грн., у кількості 1 шт., серія та номер: ЕЕ7792932, які належать ФОП « ОСОБА_5 » та зберігаються у АТ КБ «Приватбанк» повернути ФОП « ОСОБА_5 ».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1