КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024 ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України та закрито кримінальне провадження.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_6 добровільно звернувся до лікувального закладу КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» і пройшов курс лікування від наркоманії з 18.10.2021 до 12.02.2022, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 6412. В ході медичного обстеження в умовах стаціонару ОСОБА_6 був встановлений клінічний діагноз F 19.2 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин. Синдром залежності», F 17.25 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання тютюну. Синдром залежності. Постійне вживання».

Прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст.314 КПК України, ч.4 ст.309 КК України та стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд помилково не стягнув з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а відніс їх на рахунок держави.

Захисник ОСОБА_7 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги. Вважає, що висновок суду про віднесення процесуальних витрат на рахунок держави цілком узгоджується з вимогами законодавства та практикою Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.309 КК України та закриття кримінального провадження, прокурором не оспорюється та не оскаржується.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо процесуальних витрат, суд першої інстанції не врахував наступне.

Так, положеннями ч.1 ст.126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з правової позиції, висловленої в Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №342/1560/20 від 29.09.2021, у разі закриття кримінального провадження судом першої інстанції щодо особи з нереабілітуючих підстав, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Оскаржуваною ухвалою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України у зв`язку із добровільним зверненням до лікувального закладу та проходженням лікування від наркоманії та закрито кримінальне провадження, що є нереабілітуючою підставою.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у даному кримінальному провадженні не можуть бути віднесені на рахунок держави та підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали та постановлення нової ухвали є безпідставними, оскільки у своїй апеляційній скарзі прокурор не ставить під сумнів правильність ухвали в частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України та закриття кримінального провадження і не просить апеляційний суд прийняти інше рішення.

За відсутності у апеляційній скарзі обґрунтованих доводів та вимог щодо прийнятого судом першої інстанції рішення, у апеляційного суду не виникає правових підстав для скасування ухвали та постановлення нової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора про помилкове віднесення на рахунок держави процесуальних витрат у кримінальному провадженні, можуть бути задоволені шляхом зміни оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст.404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024 змінити та стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (висновок №КСЕ-19/111-21/50647-НЗПРАП) у розмірі 1029, 72 грн., (висновок №КСЕ-19/111-21/51029-Д) у розмірі 2574, 30 грн., (висновок №КСЕ-19/111-21/51029-НЗПРАП) у розмірі 1372, 96 грн.

В іншій частині ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 23.01.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3