Справа № 203/2304/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мардакерт Республіки

Азербайджан,громадянина України, з вищою освітою, одруженого, утриманців не маючого,

раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, заявлене в рамках кримінального провадження №0000219,-

ВСТАНОВИВ:

Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000219, відомості за яким внесено до ЄРДР 23.04.2024 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України.

04.05.2024 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та в цей же день останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в сумі 600 доларів США

В наданому клопотанні слідчим поставлено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та, в разі її внесення, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники під час розгляду клопотання посилались на необгрунтованість підозри, недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Також посилались, що 04.05.2024 року о 17-00 г. підозрюваному в присутності захисника було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в сумі 600 доларів США у кримінальному провадженні №0000221, а в цей же день о 23-09 г., за відсутності захисника та за тим самим фактом - про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у кримінальному провадженні №0000219. Тобто ОСОБА_5 двічі притягнуто до кримінальної відповідальності за одне й те саме діяння в різних кримінальних провадженнях, що суперечить положенням ч.1 ст.61 Конституції України та ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане свідчить про необгрунтованість підозри через недотримання належної правової процедури, що унеможливлює застосування у даному кримінальному провадженні будь-яких заходів примусу відносно ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Перевіряючи доводи клопотання та заперечення сторони захисту, слідчий суддя враховує, що наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, питання остаточної кваліфікації дій, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення відповідного злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема, витяг з ЄРДР; протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 та протокол допиту останнього в якості свідка; протокол обшуку та протокол огляду вилучених в ході обшуку грошових коштів, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та дають вагомі підстави вважати про наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_5 .

Стосовно доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_5 двічі було притягнуто до кримінальної відповідальності за одне й те саме діяння шляхом повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальних провадженнях №0000221 та №0000219, слідчий суддя враховує наступне.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що за фактом вимагання неправомірної вигоди працівником правоохоронного органу у ОСОБА_7 та заяви останнього від 22.04.2024 року, 23.04.2024 року було розпочато кримінальне провадження №0000219.

Саме в рамках вказаного кримінального провадження проводився обшук транспортного засобу, що перебував у користуванні ОСОБА_5 , останній затримувався в порядку ст.208 КПК України, що відображено у відповідних протоколах обшуку та затримання з посиланням на кримінальне провадження №0000219.

04.05.2024 року о 17-00 г. ОСОБА_5 в присутності захисника було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в сумі 600 доларів США.

При цьому, в повідомленні про підозру зазначено номер кримінального провадження 0000221.

В цей же день, 04.05.2024 року о 23-09 г., ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру з зазначенням номеру кримінального провадження 0000219.

Як зазначив прокурор, в повідомленні про підозру, врученому 04.05.2024 року о 17-00 г., було допущено технічну описку в частині зазначення номеру кримінального провадження 0000221, замість правильного номеру НОМЕР_1 . Досудове розслідування за фактом вимагання та отримання ОСОБА_5 неправомірної вигоди від ОСОБА_7 проводиться саме в рамках кримінального провадження №0000219 та кримінальне №0000221 ніякого відношення до ОСОБА_5 не має.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин вбачається, що 04.05.2024 року о 17-00 г. ОСОБА_5 в присутності захисника було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, саме в рамках кримінального провадження №0000219, а зазначення в цьому повідомленні номера кримінального провадження №0000221, свідчить про допущену слідчим технічну описку.

З огляду на це, слідчий суддя вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо недотримання положень ч.1 ст.61 Конституції України та ст.4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод через притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за одне й те саме діяння у двох різних кримінальних провадженнях №0000219 та №0000221.

Стосовно доводів захисника щодо вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру 04.05.2024 року о 23-09 г. за відсутності захисника, слідчий суддя враховує, що КПК України не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні особі про підозру. Відсутність захисника при врученні особі повідомлення про підозру, якщо обставини кримінального провадження не є такими, що відповідно до вимог ст.52 КПК України вказують на обов`язкову участь захисника, не є порушенням права особи на захист (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від .01.08.2022 року у справі №161/7088/20, провадження №51-3815км20).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обгрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорій тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років. Тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Також слідчий суддя враховує, що на даному початковому етапі досудового розслідування, триває збір доказів та фіксація всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Будучі обізнаним про обставини кримінального провадження та усвідомлюючи, що висунута йому підозра грунтується у т.ч. на показах свідка ОСОБА_7 , відомості щодо якого наявні в долучених до клопотання матеріалах та дані про особу якого відомі підозрюваному, є достатні підстави вважати про наявність ризику впливу підозрюваного на свідка з метою зміни ним змісту та обсягу показань на його користь під час подальшого досудового розслідування та в суді.

При цьому, в частині впливу на вже допитаного свідка у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність наявності ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, в зв`язку з чим, вважає, що на даному етапі досудового розслідування необхідним запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою, що забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Інші дані про особу підозрюваного вказаних ризиків не зменшують та не дають достатніх підстав для застосування до нього на теперішній час більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 ч.5 ст.182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

В рішенні від 13.01.2022 року у справі «Істоміна проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Таким чином, враховуючи обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, наявні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає за необхідне в цій частині клопотання задовольнити частково, визначивши підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на час розгляду клопотання, становить 242240 грн.

В разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

Строк застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити терміном у 60 діб, до 02.07.2024 року включно, в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Керуючись ст.ст.176-178,182,183,184,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 02 липня 2024 року включно, в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатний осіб, тобто в сумі 242240 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 02 липня 2024 року наступні обов`язки:

-прибувати за кожним викликом слідчого, процесуального керівника прокуратури або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, перебування;

-не відлучатись за межі м.Кам?янське Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин цього провадження;

-здати на зберігання слідчому або прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1