Справа № 185/2081/24
Провадження № 1-кп/185/646/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2024 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, має на утриманні одну неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одружена, проживає у цивільному шлюбі, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
21 листопада 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження раптово виник злочинний умисел, направлений на катування, позбавлення волі людини - ОСОБА_4 , яким передбачено розподіл функцій та ролей кожного члена групи направлений на катування ОСОБА_4 ..
Реалізуючи єдиний злочинний умисел, направлений на катування ОСОБА_4 , 22 листопада 2023 року, приблизно о 03.45 год., співучасники кримінальних правопорушень, особи матеріали відносно яких виділені в окреме провадження в салоні транспортного засобу - автомобілю марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , всупереч на те волі ОСОБА_4 , у насильницький спосіб привезли останнього на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , тобто прибули за місцем мешкання співучасника кримінальних правопорушень.
Потерпілий ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження увійшли всередину житлового будинку АДРЕСА_1 , де на той час знаходилась співмешканка співучасника кримінальних правопорушень - ОСОБА_5
Досягнувши між собою домовленості про спільне здійснення протиправної діяльності, співучасник кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , та особи матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.
При цьому, кожен з вищезазначених учасників групи усвідомлював про свою безпосередню участь у складі даного об`єднання, був обізнаний про свої особисті роль та функції у вчинюваних ним кримінальних правопорушеннях, усвідомлював факт існування групи та надав добровільну згоду на участь у вчинені кримінальних правопорушень саме у складі цього об`єднання, а конкретними злочинними діями кожен співучасник кримінальних правопорушень підтвердив реальність своїх намірів.
22 листопада 2023 року у проміжок часу з 03.45 год. до 04.25 год., знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 , та особи матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за адресою: АДРЕСА_1 , співучасники кримінальних правопорушень - особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та ОСОБА_5 , дії якої не суперечили злочинним діям інших співучасників кримінальних правопорушень, були конклюдентними, направленими для досягнення спільного злочинного результату, стали катувати потерпілого ОСОБА_4 , що виразилося з боку ОСОБА_5 у нанесенні потерпілому ОСОБА_4 не менш, ніж 2 ударів ногами ударів по тулубу (плечу, ребрам); висловлюваннях на адресу потерпілого ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою, образ його честі та особистої гідності; приниження потерпілого ОСОБА_4 , за рахунок чого ОСОБА_5 самоутверджувалась; примушуванні потерпілого ОСОБА_4 зізнатися у скоєнні крадіжки, предметом якої було майно, набуте кримінально протиправним шляхом, та яке співучасники кримінальних правопорушень вважали своїм особистим; примушуванні потерпілого ОСОБА_4 вибачитися за свою поведінку: скоєну крадіжку, предметом якої було майно, набуте кримінально протиправним шляхом; здійсненні відео зйомки приниження та катування потерпілого ОСОБА_4 , знущання на ним та подальшому розповсюдженні даного відеозапису серед населення.
Внаслідок умисних, незаконних дій співучасників кримінальних правопорушень осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та ОСОБА_5 , які тривали на протязі приблизно 40 хвилин, потерпілому ОСОБА_4 спричинено моральне страждання та сильний фізичний біль.
Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 127 КК України, як катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю, морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати зізнання, з метою покарати її за дії, вчинені нею, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
29 лютого 2024 року, під час досудового розслідування, між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 , у присутності адвоката останньої, була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Зазначена угода була надана суду з клопотанням про її затвердження.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, також сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, зі звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном.
Зазначеною угодою визначено зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим…
У відповідності до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілий ОСОБА_4 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, та згоден на її укладення.
Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, в обсязі пред`явлених підозри та обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні мав аналогічну позицію, та клопотав затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч. 2 ст. 127 КК України.
Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченої, яка повністю визнала свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даної угоди від 29 лютого 2024 року між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Позовні вимоги у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 лютого 2024 року, що була укладена між прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_5 , в присутності її захисника адвоката ОСОБА_6 , з іншої сторони.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 127 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_10 .