Провадження № 1-кп/582/91/24
Справа № 582/648/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2024 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі смт. Недригайлів кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 02 квітня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беседівка, Недригайлівського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

30 березня 2024 року близько 22 год. 30 хв. перебуваючи на вулиці поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, у ході якого останній підійшов до потеплілого та перебуваючи у положенні стоячи обличчям до ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс останньому один удар в область носу.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 157 від 08.05.2024 відноситься до легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним та пояснив, що дійсно 30.03.2024 під час сварки із ОСОБА_4 він наніс їй один удар кулаком в область носа, щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та пояснив суду, що 30.03.2024 між ним та ОСОБА_6 виникла сварка в ході якої останній наніс йому один удар в область носа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг та заяв на його поведінку не надходило.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, шляхом надання правдивих показів у суді.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім буде покарання, призначене у межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт.

По справі потерпілим, (цивільним позивачем), заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь 5457 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 62 коп. матеріальної шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, а також витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, які викладені у письмовій формі у позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди визнав частково у сумі 5000,00 грн., позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, а вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу не визнав, вважаючи їх необгрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Граничні межі, при визначенні розміру моральної шкоди законодавством не встановлені.

Оцінюючи завдану потерпілому ОСОБА_4 моральну шкоду, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий, їх глибину, тяжкість вимушених змін у житті потерпілого.

Враховуючи вищезазначені обставини та виходячи з засад розумності і справедливості суд вважає, що визначений потерпілою розмір моральної шкоди у розмірі 70 000,00 грн. є завищеним. Необхідним, достатнім розміром для компенсації його немайнових втрат суд вважає суму у розмірі 30000,00 гривень, а тому цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід задовольнити частково, на суму 30000,00 грн., що є достатньою компенсацією за спричинені йому моральні страждання.

Також, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом установлено, що умисними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 завдано збитків в сумі 5457,62 грн, що підлягає стягненню з обвинуваченого.

Щодо вимог потерпілого про відшкодування витрат на правову допомогу суд дійшов наступних висновків.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 червня 2022 року (справа № 477/874/19) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта та п`ята статті 137 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.04.2024 між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до вказаного договору. На підставі яких представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 приймав участь в судових засіданнях по даному кримінальному провадженню. Також в матеріалах наявні попередній орієнтований розрахунок судових витрат та рахунок № 24 від 30.04.2024 про сплату ОСОБА_4 гонорару за надання правничої допомоги адвокату ОСОБА_5 в сумі 15000,00 грн.

Суд урахуванням кількості часу витраченого на представлення інтересів потерпілого в судовому засіданні, розміру задоволених позовних вимог вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн., матеріальну шкоду в розмірі 5457 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 62 коп., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору в день його проголошення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1