Справа № 308/6698/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000067 - старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна у якому зазначає, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2024 за №0000067.

У поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_5 , маючи умисел на протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення громадян України, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану, через державний кордон України до країн Європейського Союзу, за грошову винагороду, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та часі, але не пізніше 07.02.2024, усвідомлюючи, що для успішної реалізації злочинного умислу щодо здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон України необхідні спільні дії кількох осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із якими узгодив план спільних дій та участь на кожному етапі незаконного переправлення осіб через державний кордон.

У подальшому, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , в період з 07.02.2024 по 12.04.2024, у ході неодноразових особистих зустрічах із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були залучені до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, повідомили ОСОБА_8 , що зможуть організувати незаконне переправлення останнього через державний кордон України за грошову винагороду в сумі 5000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 12.04.2024 становило 196 116,10 грн.), які потрібно буде передати перед переправленням через державний кордон України.

На виконання вказаного протиправного механізму, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , 10.04.2024 року о 20 год. 50 хв. за допомогою засобів мобільного зв`язку повідомив ОСОБА_7 про зустріч біля «CHICKEN HUT», що в АДРЕСА_1 для обговорення деталей з переміщення ОСОБА_8 через державний кордон України.

10.04.2024 о 21 год. 20 хв., у ході зустрічі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в приміщенні «CHICKEN HUT», що в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , надав поради та вказівки як правильно себе має поводити ОСОБА_8 у лісі під час перетину державного кордону України, які речі необхідно із собою взяти та на належному йому телефоні через додаток «гугл карти» показав приблизний район переходу україно-словацького кордону, - в районі прикордонного населеного пункту АДРЕСА_2 .

Надалі, 11.04.2024 року близько 22:00 год. до ОСОБА_7 на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що вночі о 01:30 год. 12.04.2024 року планується протиправне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України.

Так, 12.04.2024 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з метою доведення свого протиправного умислу, спрямованого на отримання від ОСОБА_7 грошових коштів, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, попередньо обговоривши з ОСОБА_6 обставини вчинення злочину, на виконання відведеної йому злочинної ролі у попередній змові, приїхав на належному йому автомобілі марки «Tesla», моделі «X75 D», номерний знак НОМЕР_1 на паркувальний майданчик ТЦ «Токіо», за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшовши до яких ОСОБА_5 підвів ОСОБА_8 до автомобіля «Крайслер», д.н.з. НОМЕР_2 , який на той момент очікував їх біля входу в кафе «CHICKEN HUT», та наказав сісти в даний автомобіль.

Після того, як ОСОБА_8 сів у вказаний автомобіль та поїхав у супроводі ОСОБА_6 в напрямку лінії державного кордону України в АДРЕСА_2 , а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 на належному йому автомобілі поїхали до АЗС «БРСМ-Нафта», за адресою: АДРЕСА_3 , де стали очікувати повідомлення від ОСОБА_8 про факт незаконного переходу ним лінії державного кордону України поза пунктом пропуску, оскільки ОСОБА_5 попередньо повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти за незаконне переправлення ОСОБА_8 він ( ОСОБА_5 ) отримає після факту перетину ОСОБА_8 лінії державного кордону України.

Цього ж дня, 12.04.2024 о 03:20 год., після надходження від ОСОБА_8 телефонного дзвінка щодо успішного перетину державного кордону України, при спробі отримання від ОСОБА_7 5000 доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ станом на 12.04.2024 становило 196 116,10 грн.), за організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, ОСОБА_5 був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів, що мало місце о 03 годині 30 хвилин 12.04.2024 року на території АЗС «БРСМ-Нафта», за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_6 в рамках безпосереднього переслідування особи підозрюваної у вчинені злочину був затриманий о 05 годині 10 хвилин, в АДРЕСА_4 , на відстані приблизно 75 метрів від адміністративної будівлі Перечинського Професійного ліцею, на автодорозі Н-13, Ужгородський район.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_6 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_6 ; протоколами обшуків; протоколами про результати проведення НСР та іншими зібраними доказами у їх сукупності. .

Обгрунтовуючи заявлене клопотання слідчий зазначає, що санкція кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, зокрема, згідно відомостей Реєстру прав власності на нерухоме майно на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 належить житловий будинок (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), загальною площею 72,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Крім цього, на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 належать наступні транспортні засоби:

- автомобіль марки «Lexus LS500», сірого кольору 2019 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ;

- автобус-загальний «Neoplan N 213-SHD», зеленого кольору 1994 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 .

А тому, посилаючись на те, що санкція інкримінованого на даний час підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає обов`язкове додаткове покарання - конфіскацію майна, а незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно із забороною та обмеженням його користування негативно впливатиме на кримінальне провадження, а саме може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності в частині виконання обов`язкового додаткового покарання, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий не скористалася правом на участь у судовому засіданні, додаткових матеріалів чи зав не подавала.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник на розгляд клопотання не з`явилися, про прични неявки не повідомили, заяв чи клопотань не подавли. Одночасно, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальеному провадженні №0000067 від 08.02.2024 року, у якому 12.04.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що ОСОБА_5 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санцією якого передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання по накладення арешту на вищезазначене майно, належне на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на усе майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , у тому числі:

1) на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , із забороною користування у спосіб, що може призвести до зменшення його вартості чи втрати цільового призначення (знищення, переобладнання, зміни конструкції, зменшення площі тощо) - об`єкт нерухомості:

- житловий будинок (реєстраційний номер 060), загальною площею 72,3 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_5 ;

2. на транспортні засоби:

- автомобіль марки «Lexus LS500», сірого кольору 2019 р.в., номерний знак НОМЕР_4 ;

- автобус-загальний «Neoplan N 213-SHD», зеленого кольору 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 - із забороною користування та розпорядження ним.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1