Дата документу 15.03.2024
Провадження № 1-кп/334/397/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лисичанськ, Сєвєродонецького району, Луганської області, українка громадянка України, із середньою спеціальною освітою, не заміжня, маюча на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

Обвинувачена ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан, 30 листопада 2023 року, приблизно о 13 годині 25 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 під приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, з метою таємного викрадення чужого майна, попросила потерпілого ОСОБА_7 розміняти їй грошові кошти, тим самим з`ясувала місце зберігання потерпілим грошових коштів у квартирі.

Після цього, ОСОБА_4 скориставшись тим, що потерпілий перебував на кухні квартири та за її діями не спостерігає, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, викрала з тумби, яка розташована в кімнаті, грошові кошти в розмірі 3 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_4 зникла з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі З 000 гривень

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надала суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодилась на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і нею не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу, пояснивши, що її рішення є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їй зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до неї сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 , надані нею під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі обвинуваченою своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються щире каяття, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин (скрутне матеріальне становище обвинуваченої).

Обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_4 незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, не працює, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаялась, за місцем проживання характеризується позитивно.

Шкода завдана злочином відшкодована, що підтверджується долученою до справи розпискою потерпілого.

Враховуючи наведені вище обставини вчинення кримінального правопорушення, вищевказані дані про особу обвинуваченої, при наявності вказаних декількох обставин, що пом`якшують покарання і які суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, існують достатні підстави при вирішенні питання про призначення основного покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України і призначити покарання обвинуваченої нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 185 КК України.

Суд вважає, що покарання із застосуванням ст. 69 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 50, 65 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 30.11.2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_4 залишити без змін.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня фактичного затримання 30.11.2023 року.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Речові докази: мобільний телефон «Iphone1 8», грошові кошти у сумі 800 гривень та 1 долар США, полімерний пакет синьо-жовтого кольору, записну книгу, які належать обвинуваченій повернути власнику;

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2023 року на речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1