Справа № 357/1057/22
У Х В А Л А

12 січня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «Новація-1» ОСОБА_3

про скасування постанови прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 22.12.2023 про повну відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0001006 від 17.02.2018 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 284 КПК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Звернувшись до слідчого судді із скаргою, представник потерпілого ТОВ «Новація-1» ОСОБА_3 скасувати постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 22.12.2023 про повну відмову в задоволенні клопотання від 20.12.2023 про закриття кримінального провадження №0001006 від 17.02.2018 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та зобов`язати процесуального керівника в кримінальному провадженні ОСОБА_6 виконати вимоги статті 284 КПК України щодо подання до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 17.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 194 КК України.

Досудове розслідування розпочато за зверненням ТОВ «Білоцерківвода», розташованого за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вул. Сухоярська, 14.

ТОВ «Новація-1», як учасником кримінального провадження №0001006 від 17.02.2018 є власником майна (трубопроводу). Постановою слідчого від 27.04.2018 директор ТОВ «Новація-1» ОСОБА_3 був визнаний як представник потерпілого юридичної особи ТОВ «Новація-1».

Згідно Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.194 КК України та ст.356 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно з законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Пунктом 1-1 частини 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

По перше, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеними слідчими (розшуковими) діями за п`ять років не вдалось встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, підозра жодній особі не вручена.

По друге, визначені строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальним провадженням від 17.02.2018 закінчилися 17.02.2023.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, особу, що вчинила злочин, не встановлено, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Окремо ТОВ «Новація-1» зосереджує увагу суду на тому, що 20.02.2023 ТОВ «Новація-1» вже зверталось до процесуального керівника у кримінальному провадженні з клопотанням про закриття кримінального провадження №0001006 від 17.02.2018 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п.1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Вже на виконання ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2023 прокурор Білоцерківської окружної прокуратури винесла постанову від 09.03.2023 про повну відмову в задоволені вказаного клопотання.

27.04.2023 слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відмовив у задоволенні скарги ТОВ «Новація-1» посилаючись на те що станом на час розгляду скарги минув не тривалий час з подачею та розглядом вказаного клопотання, а тому задоволення вимог скарги є передчасним.

Також, слідчий суддя наголосив, що заявник (ТОВ «Новація-1») вправі через деякий час знову звернутись до прокурора з вказаним клопотанням, зокрема у разі відсутності проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, бездіяльності прокурора/слідчого.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, особу, що вчинила злочин, не встановлено, тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Якщо прокурор який здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, сам ігнорує норми КПК України - такі дії вважаються невиконанням чи неналежним виконанням службових обов`язків.

Відтак ТОВ «Новація-1» акцентує свою увагу на абсолютну незаконність постанови процесуального керівника в кримінальному провадженні та повне небажання виконувати норми КПК України через формальне відношення до них або ж можливу службову невідповідність займаній посаді.

ТОВ «Новація-1» акцентує увагу що в самій постанові прокурор свою відмову в задоволенні клопотання «прикриває» лише тим, що досудове розслідування триває. Через це ТОВ «Новація-1» наголошує слідчому судді, що досудове розслідування в цьому провадження не триває, а затягується, що вказує не лише на неефективність досудового розслідування а й на наявність ознак кримінального переслідування.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_5 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 просила у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, тому говорити про те, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення передчасно. Вимога про скасування постанови не грунтується на вимогах КПК, оскільки таке рішення прокурора оскарженню на досудовому розслідуванні не підлягає. Вимога про зобов`язання прокурора звернутися до суду з певним клопотанням також задоволенню не підлягає оскільки прокурор є самостійний у своїй діяльності, а втручання у його діяльність є забороняється. У кримінальному провадженні проводилася комплексна інженерно-технічна експертиза. Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 194 КК України є з матеріальним складом, тобто у кримінальному провадженні необхідно становити збитки, слідчим було призначено товарознавчу експертизу щодо встановлення вартості пошкодженого майна. 05.12.2023 експерт повернув без виконання постанову оскільки слідчим у визначений експертом строк не було надано додаткові відомості для проведення експертизи. Наразі дані відомості слідчим збираються для повторного призначення товарознавчої експертизи з метою визначення розміру збитків.

Заслухавши представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до положень ч. 1ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені: 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а отже відмова прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України не може бути оскаржена в порядку ч.1 ст.303 КПК України слідчому судді, оскільки не є предметом оскарження за ч.1 ст. 303 КПК України.

При цьому КПК не передбачає повноважень слідчого судді оцінювати обсяг чи правильність викладених у постанові прокурора, яка не підлягає згідно зі статтею 303 КПК окремому оскарженню, мотивів відмови у задоволенні клопотання.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК). Так, в ухвалі ЄСПЛ щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі Скорик проти України зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Безумовно, право доступу до судів не є абсолютним, але може бути обмежене; це дозволено в тому розумінні, що право доступу «за своєю суттю вимагає регулювання державою, регулювання якої може змінюватися за часом та місцем відповідно до потреб та ресурсів громади та окремих людей». Тим не менш, застосовані обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати доступ до особи таким чином або настільки, що порушується сама суть права (рішення у справі Ashingdane v. the United Kingdom від 28.05.1985, заява № 8225/78, § 57).

При цьому це обмеження не може вважатися таким, що порушує саму суть права на судове оскарження, оскільки доводи, викладені в скарзі, хоча і не можуть бути розглянуті слідчим суддею на етапі досудового розслідування по суті, проте це компенсується тим, що такі скарги (1) можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 (частина 2 статті 303 КПК); (2) можуть бути звернені до прокурора вищого рівня для перевірки та скасування незаконних й необґрунтованих постанов прокурорів нижчого рівня (частина 6 статті 36 КПК).

З приводу вимоги скарги про зобов`язання прокурора виконати вимоги статті 284 КПК України щодо подання до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий суддя зазначає таке.

Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 17.02.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.1 ст. 194 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.194 КК України є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення передбачене ст.356 КК України є кримінальним проступком.

Як слідує з приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за проступок, передбачений ст. 356 КК України, складає 2 роки, а за вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини - п`ять років.

Отже строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні закінчився 17.02.2023.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що станом на момент розгляду скарги у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

09.10.2023 у кримінальному провадженні було призначено товарознавчу експертизу з метою для визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. 20.10.2023 судовим експертом було скеровано клопотання до слідчого про надання експерту додаткової інформації для можливості ідентифікації об`єкта дослідження, а саме: уточнити дані щодо марки, моделі, виробника поліетиленового трубопроводу діаметром 40мм, та надати довідку спеціаліста в якій буде зазначено інформацію щодо відсотку зносу вищевказаного об`єкту на момент вчинення кримінального правопорушення. Однак вимоги експерта слідчим не були виконані через відсутність таких документів та неможливість їх здобути у визначений експертом строк. У зв`язку з чим 05.12.2023 експертом було направлено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи.

Наразі у кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, а саме: слідчим вживаються заходи для отримання визначених у клопотанні експерта документів, після чого у кримінальному провадженні повторно буде призначено судову товарознавчу експертизу для визначення завданої шкоди, що є обов`язковим відповідно до ст. 91 КПК України.

Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк (пункт 1 частини 1 статті 303 КПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування може бути про вчинення дій, не втручаючись при цьому у межі повноважень прокурора в кримінальному провадженні.

У постанові від 14.02.2022 у справі № 405/680/22, Верховний Суд вказав про те, що навіть стаття 307 КПК чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається - дія здійснюється, дія має початок і закінчення - рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників - процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі - рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

У своїй скарзі заявник ставить питання про зобов`язання прокурора звернутися до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто зобов`язати прийняти для себе конкретне рішення - закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні шляхом закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з чим внести до суду відповідне клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У свої постановах Верховний Суд неодноразово вказує на те, що системне ж тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить, що право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, а його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя зазначає, що не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу його повноважень і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, тому рішення зобов`язати прокурора звернутися до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України буде таким, що прийняте поза межами повноважень слідчого судді.

Виходячи із наведеного вище, правових підстав для задоволення скарги представника ТОВ «Новація-1» ОСОБА_3 у слідчого судді немає.

Поряд з тим, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що передбачений ч. 2 ст. 28 КПК обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК (постанова ВС від 18.10.209 у справі 757/37346/18-к та від 07.09.2023 у справі № 694/721/22).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 9, 26, 110, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити директора товариства з обмеженою відповідальністю «Новація-1» ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області від 22.12.2023 про повну відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження № 0001006 від 17.02.2018 у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про зобов`язання прокурора виконати вимоги ст. 284 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12-45 год. 16.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_7