Справа № 138/195/24
Провадження №:1-кс/138/147/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного в межах кримінального провадження №0000040 від 18.01.2024,-

УХВАЛИВ:

05.02.2024 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного в межах кримінального провадження №0000040 від 18.01.2024.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 18.01.2024 було задоволено клопотання прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000040 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Вказаною вище ухвалою суду накладено арешт на вилучені 17.01.2024 у ході огляду пункту пропуску "Бронниця-Унгури", що знаходиться в с. Бронниця, Могилів-Подільського району Вінницької області, документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2358 від 12.06.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження. Адвокатом ОСОБА_3 02.02.2024 було отримано відповідь на запит від ІНФОРМАЦІЯ_2 вих. №3156 від 31.01.2024 за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , в якому підтверджено факт перебування ОСОБА_4 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та факт проходження ОСОБА_4 військово-лікарської комісії з подальшим виключенням з військового обліку та видано документи.

В судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_3 не з`явився. Згідно клопотання просить розглянути у його відсутність.

Прокурор подала до суду заяву, в якій просила розгляд клопотання провести без її участі та відмовити в його задоволенні. Додатково пояснила, що наразі досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває. Дізнавачем 18.01.2024 скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо видачі ОСОБА_4 військово-облікових документів, проте відповідь на запит на даний час не надійшла. Крім того, дізнавачем 02.02.2024 винесено постанову про проведення процесуальних дій на інших території (відповідно до ч.6 ст. 218 КПК України), яку скеровано для виконання до відділення поліції №1 Одеського РУП №2 ГУНП у Одеській області, а також надано доручення про проведення розшукових дій в порядку ст.40-1 КПК України. Вказані процесуальні документи перебувають на виконанні.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Абзац 2 частини 1 статті 174 КПК України визначає, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя встановив, що 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вказані відомості внесені на підставі повідомлення від Державної прикордонної служби України про те, що в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Могилів-Подільський - Отач" НОМЕР_2 прикордонного загону, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою виїзду за кордон пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 та довідку військово-лікарської комісії №111-7/598 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видані 30.06.2023 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у яких вбачаються ознаки підробки.

17.01.2024 дізнавачем СД Могилів-Подільського РВП у ході огляду пункту пропуску "Бронниця-Унгури", що знаходиться в с. Бронниця, Могилів-Подільського району Вінницької області, вилучено тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2358 від 12.06.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Дізнавачем 18.01.2024 вказані документи приєднані до справи як речові докази, про що винесено постанову.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2024 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучені 17.01.2024 у ході огляду місця події на пункті пропуску для автомобільного сполучення "Бронниця-Унгури", що знаходиться в с. Бронниця, Могилів-Подільського району Вінницької області, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2358 від 12.06.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказаною ухвалою встановлено, що прокурором доведено, що вказані документи можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Тому з метою збереження речових доказів на вказане майно накладений арешт.

З аналізу норм КПК України, що регулюють підстави для накладення арешту на майно вбачається, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправному впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, як вже зазначалось вище, законодавством передбачено, що скасування арешту майна можливо у випадках передбачених абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України, тобто якщо власник майна доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Системний аналіз даних норм закону свідчить про те, що обов`язок довести у судовому засіданні вказані вище обставини покладено на сторону кримінального провадження, яка звернулась з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Так, представник заявника як на обґрунтування клопотання про скасування арешту майна зазначає те, що відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу.

Як на докази посилається на те, що ним було направлено адвокатський запит №2/24 від 19.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для надання інформації щодо отримання ОСОБА_4 вказаних вище документів.

Як вбачається зі сканкопії листа ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 вих. №2156 від 31.01.2024 засвідченої адвокатом шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису, громадянин ОСОБА_4 дійсно перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 до 12.06.2023. ОСОБА_4 проходив медичний огляд та військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військової служби за гр.ІІ ст.38-А, наказу МОУ №402/2008, про що засвідчує довідка, яка видана громадянину ОСОБА_4 .. Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідка військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 №2558 від 12.06.2003 ОСОБА_4 видавалось. ОСОБА_4 виключений з військового обліку військовозобов`язаного на підставі рішення військово-лікарської комісії.

Вказані обставини, на думку представника власника майна-адвоката ОСОБА_3 свідчить про відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Частина 4 ст.358 КК України передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, що полягає у використанні завідомо підробленого документа та встановлює відповідальність у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом строком до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Вказане правопорушення відповідно до класифікації злочинів, як передбачено ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

При цьому предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 358 КК України є підроблений офіційний документ, тобто в даному кримінальному проваджені це тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2358 від 12.06.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді від 19.01.2024 з метою їх збереження та для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до п.2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність: належних підстав для арешту майна; доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; відповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК; чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, інформація, яка надана представником власника майна підтверджує законність отримання ОСОБА_4 документів, на які було накладено арешт в межах кримінального провадження, а дізнавачем чи прокурором така інформація не спростована.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду клопотання про скасування арешту майна обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що представником власника майна -адвокатом ОСОБА_3 доведено те, що в подальшому застосуванні арешту, накладеного на майно ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 19.01.2024, відпала потреба, подальше позбавлення права володіння майном буде необґрунтованим, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170 ч. 2, 174, 369-372 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвокатаОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000040 від 18.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 січня 2024 року на вилучені 17.01.2024 у ході огляду місця події на пункті пропуску для автомобільного сполучення "Бронниця-Унгури", що знаходиться в с. Бронниця, Могилів-Подільського району Вінницької області, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 12.06.2023 та довідку військово-лікарської комісії №2358 від 12.06.2023 видані ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1