Справа № 639/7376/23
Провадження № 1-кс/639/2008/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 29.11.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

ОСОБА_4 у жовтні 2023 року, більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлена, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де здійснював ремонтні роботи щодо налаштування опалення та інших робіт з дозволу власників родини ОСОБА_7 та за їх відсутності за місцем мешкання.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, куди потрапив з дозволу її власниці ОСОБА_8 та отримавши ключі від квартири від коменданта вищевказаного будинку, побачив в кімнаті ключи від транспортного засобу Volkswagen Tiguan.

Надалі ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що автомобіль Volkswagen Tiguan знаходиться на вулиці з тильної сторони вказаного будинку, а його користувач та власник ОСОБА_9 проходить службу у Збройних силах України та тривалий час відсутній за місцем мешкання і не використовує вказаний автомобіль, вирішив заволодіти ключами від даного автомобіля та в подальшому заволодіти цим транспортним засобом.

Так, 16.11.2023 ОСОБА_4 близько 09:00 год. маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом Volkswagen Tiguan, належним подружжю ОСОБА_7 , черговий раз отримавши ключі від коменданта будинку потрапив до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тією обставиною, що власники квартири відсутні, незаконно заволодів ключами від автомобіля Volkswagen Tiguan, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову № НОМЕР_2 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , володіючи ключами від вказаного транспортного засобу, 16.11.2023 звернувся за допомогою до ОСОБА_10 , якого попросив допомогти перегнати вказаний автомобіль від місця його стоянки за адресою: АДРЕСА_4 , до двору приватного домоволодіння нібито своїх знайомих за адресою: АДРЕСА_5 .

Того ж дня, приблизно о 10:00 год., нічого не підозрюючий ОСОБА_10 щодо злочинного замислу ОСОБА_4 та незаконності його дій, на прохання ОСОБА_4 отримав від останнього ключи від вказаного транспортного засобу біля будинку де знаходився автомобіль, та здійснив його переміщення за адресою: АДРЕСА_5 , де його вже чекав ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_10 , загнавши у двір домоволодіння транспортний засіб Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , передав ключи від нього ОСОБА_4 , який закрив автомобіль та зачинив ворота домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 .

Після незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , черговий раз повернувся до квартири власників автомобіля за адресою: АДРЕСА_3 , під приводом проведення ремонтних робіт, та непомітно, скориставшись відсутністю власників повернув ключі від автомобіля на місце їх постійного знаходження.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на протиправне вилучення транспортного засобу у власника всупереч його волі, звернувши викрадене на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму приблизно 300000 (триста тисяч) гривень, тобто суму, що перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

22.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_4 , 1966 р.н. підтверджується наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування: допитом потерпілої ОСОБА_8 від 08.12.2023 про відомі їй обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_10 від 12.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_11 від 20.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_12 від 20.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; протоколом обшуку гаражного боксу від 18.12.2023 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188/11, в ході якого було вилучено об`єкт злочину, а саме транспортний засіб Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-, відео- контроль особи 14.12.2023 стосовно ОСОБА_4 .

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Харкова, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, одружений, із середньою освітою, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце свого мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному проваджені. Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не встановлено місце зберігання д.н.з. НОМЕР_1 , який було встановлено на транспортному засобі Volkswagen Tiguan, який належить потерпілій стороні, а також іншого майна що перебувало в його салоні, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про те що залишаючись на волі ОСОБА_4 буде мати змогу їх переховати, знищити або спотворити. Крім того виявлення вказаного майна у ОСОБА_4 дасть змогу в подальшому зібрати усі можливі докази його вини у вказаному кримінальному проваджені.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик незаконно впливати на, потерпілу та важливих свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання потерпілої та важливих свідків у кримінальному проваджені, та перебування його на волі може надати йому змогу умовлянням, або погрозами чинити тиск на останніх та змусити їх відмовитися від раніше наданих ними свідчень, або змінити їх.

Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілу так як йому відоме її місце мешкання, з метою змусити останньої відмовитись від раніше наданих показів;

Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив обрати більш м`який запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на його безпідставність та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а підозру необґрунтованою. Вважав необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, в нього є міцні соціальні зв`язки, місце реєстрації та місце постійного проживання проживання.

Також в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 долучив до матеріалів справи копії позитивних характеристик ОСОБА_4 з місця його роботи.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001224 від 29.11.2023.

22.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_4 , 1966 р.н. підтверджується наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування: допитом потерпілої ОСОБА_8 від 08.12.2023 про відомі їй обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_10 від 12.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_11 від 20.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; допитом свідка ОСОБА_12 від 20.12.2023 про відомі йому обставини вчинення злочину 16.11.2023; протоколом обшуку гаражного боксу від 18.12.2023 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 188/11, в ході якого було вилучено об`єкт злочину, а саме транспортний засіб Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д аудіо-, відео- контроль особи 14.12.2023 стосовно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та його кваліфікація/перекваліфікація під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею не встановлюється.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Надаючи оцінку щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), § 59);

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особу свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце свого мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному проваджені. Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не встановлено місце зберігання д.н.з. НОМЕР_1 , який було встановлено на транспортному засобі Volkswagen Tiguan, який належить потерпілій стороні, а також іншого майна що перебувало в його салоні, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про те що залишаючись на волі ОСОБА_4 буде мати змогу їх переховати, знищити або спотворити. Крім того виявлення вказаного майна у ОСОБА_4 дасть змогу в подальшому зібрати усі можливі докази його вини у вказаному кримінальному проваджені (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі, останньому відомо місце мешкання потерпілої та важливих свідків у кримінальному проваджені, та перебування його на волі може надати йому змогу умовлянням, або погрозами чинити тиск на останніх та змусити їх відмовитися від раніше наданих ними свідчень, або змінити їх (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Проте, надаючи оцінку ступеню вказаних ризиків, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, є раніше не судимою особою; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; має постійне місце проживання в м. Харкові; працює на посаді слюсаря сантехніка університету внутрішніх справ, де позитивно характеризується; від органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не переховувався.

Враховуючи наведене вище, при розгляді клопотання встановлено, що зазначені доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають невиключний ступень їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведені стороною обвинувачення ризики, передбачений п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , його процесуальної поведінки та позиції по кримінальному провадженню, мають невиключний ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених стороною обвинувачення та їх ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, встановлених під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваним ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

3) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0001224 від 29.11.2023;

Дата закінчення дії ухвали 22 лютого 2024 року.

Копію ухвали негайно направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного дляїї виконання та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1