Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/107/22
Провадження № 1-кп/506/95/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання в смт Окни у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.12.2021 року за №0001074 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіславка Котовського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працює, одруженого, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

В ніч з 8 на 9 грудня 2021 року ОСОБА_3 та особи, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, вступили в злочинну змову, направлену на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло. Для досягнення вказаної мети ОСОБА_3 та особи , кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, розробили злочинний план, відповідно до якого вони мали незаконно проникнути до домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та повинні були відкрито заволодіти колекційними купюрами та монетами, які знаходилися в будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , та особи, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження , 09.12.2021 року близько 02.30 год. прибули до території житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та після відкриття вхідних дверей потерпілим ОСОБА_5 , особа, кримінальне провадження відносно якого виділено в окреме провадження, штовхнув того, після чого вони проникли до вказаного будинку, де в одній із кімнат будинку, з метою подальшого подолання спротиву потерпілого, зв`язали ОСОБА_5 і під психологічним тиском останній вказав, де знаходяться колекційні монети, після чого ОСОБА_3 , та особи, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілим, тобто діючи з прямим умислом, відкрито заволоділи монетами різного номіналу та різних країн виробництва в кількості 323 штуки та купюрами різного номіналу та різних країн виробництва в кількості 75 штук, які належали потерпілому ОСОБА_5 , та загальна вартість яких склала 8448,02 грн , а також грошовими коштами у сумі 13000 гривень, які знаходились під подушкою та належали потерпілій ОСОБА_7 , яка є тіткою ОСОБА_5 та проживає разом з ним у даному будинку, а також мобільними телефонами марки «ERGO» моделі «В 181», вартістю 202,50 грн. та марки «Nokia - 105» моделі «TA 1174 DS», вартістю 304 грн., які належали потерпілим.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 , та особи , кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілим матеріального збитку на зазначену суму.

У подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України , тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства ,яке не є небезпечним для життя ,за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло.

Відповідно до ст.472 КПК України ,між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_6 ,за письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 на укладення угоди про визнання винуватості, 06 грудня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами з метою встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення та ролі кожного з осіб, причетних до його вчинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_4 пояснили, що дійсно 06 грудня 2023 року було укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001074 від 09.12.2021 року, згода на укладення якої була надана потерпілим ОСОБА_5 та відповідно до якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України , у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, а також звільнення від відбування зазначеного покарання із застосуванням ст.ст. 75 ,76 КК України з випробуванням , з іспитовим строком ,який буде визначено судом.

Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Так , у судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наступного звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою вину , підтверджує всі фактичні обставини та щиро кається у скоєному.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою провину в інкримінованому діянні та, будучи ознайомленим судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 та просив суд її затвердити. При цьому повідомив суд, що його тітка ОСОБА_7 , яка також була потерпілою у вказаному кримінальному провадженню, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства ,яке не є небезпечним для життя ,за попередньою змовою групою осіб та поєднане з проникненням у житло .

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до восьми років.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченого, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіряючи угоду на відповідність ч.7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода від 06 грудня 2023 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості може бути затверджена судом.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю 3 групи , страждає хронічним захворюванням та потребує невідкладного оперативного лікуванням ,щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, надав покази щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення ,викриття осіб, які його вчинили ,добровільно відшкодував завдані збитки, позитивно характеризується та активно сприяв розкриттю злочину, вважається таким, що не має судимостей.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 вчинення злочину щодо особи похилого віку, особи з інвалідністю.

При визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65, ч.ч.2, 3 ст.75 КК України покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ,узгоджене в угоді , відповідає вимогам закону з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах строків, встановлених санкцією ч.3 ст.186 КК України, але зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 цього Кодексу та з покладенням на нього відповідних обов`язків за ст.76 цього ж Кодексу, що ,за переконанням суду, є обґрунтованим і достатнім для виправлення обвинуваченого і недопущення у подальшому вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо запобіжного заходу , то суд не вбачає, відповідно до ст.177 КПК України, ґрунтовних підстав для продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна , вилученого у обвинуваченого ОСОБА_3 автомобіля Honda Accord сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пристрою, схожого на пістолет з написом «ECOL Major EM12-20060421», банківських карток: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , сім-картки № НОМЕР_5 , сім-картки № НОМЕР_6 , мобільного телефону марки Samsung А50 з сім-карткою НОМЕР_7 , мобільного телефону марки Samsung 30 з сім-картами № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , спортивної кофти чорного кольору з полосами на рукавах з білою емблемою та капюшоном, спортивних штанів чорного кольору з полосами з емблемою білого кольору, кофти з капюшоном жовтого кольору, накладеного ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року та від 14 грудня 2021 року .

Так ,вказане арештоване майно визнано речовими доказами, а долю речових доказів слід вирішувати відповідно до ст.100 КПК України , приводи і підстави ж для конфіскації майна або спеціальної конфіскації відсутні , майно не є предметом забезпечення позову в цьому кримінальному провадженні, тому суд вважає необхідним скасувати арешт майна .

Що стосується долі інших речових доказів , то це питання має бути вирішено при ухваленні вироку щодо осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження.

Питання процесуальних витрат , які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 має бути вирішено в порядку ч.5 ст.534 КПК України після ухвалення вироку щодо осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження .

Керуючись ст.ст.370, 374 474, 475 КПК України , суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 грудня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки згідно із п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 скасувати .

Скасувати арешт майна автомобіля Honda Accord сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пристрою, схожого на пістолет з написом «ECOL Major EM12-20060421», банківських карток: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , сім-картки № НОМЕР_5 , сім-картки № НОМЕР_6 , мобільного телефону марки Samsung А50 з сім-карткою НОМЕР_7 , мобільного телефону марки Samsung 30 з сім-картами № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , спортивної кофти чорного кольору з полосами на рукавах з білою емблемою та капюшоном, спортивних штанів чорного кольору з полосами з емблемою білого кольору, кофти з капюшоном жовтого кольору, накладеного ухвалами слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2021 року та від 14 грудня 2021 року/

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1