Справа № 405/457/22
Провадження № 1-кп/405/11/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницького кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021 за № 0002676 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, немаючому на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

03.11.2021 близько 07 години, обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,керуючи автомобілем марки «Mazda 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Преображенської, зі сторони вул. Карабінерна, в напрямку вул. Одеська м. Кропивницькому, проігнорував вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), недотримуючись технічних умов експлуатації транспортного засобу, в порушення вимог п.п. 31.4.5 (г), 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі-ПДР), (п. 31.4.5. (г), колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів; 31.4.1. (а) Гальмові системи: змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;)

Під час руху, по вул. Преображенській, наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Преображенської та Кропивницького, позначеного світлофорними об`єктами, не вибрав безпечну швидкість руху керованого транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно ним керувати, при цьому порушуючи вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України (п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух;) не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, проявивши особисту неуважність і безпечність, продовжив рух, та під час проїзду вище вказаного перехрестя допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вул. Кропивницького від вул. Покровської в напрямку вул. Гоголя, внаслідок чого - водійавтомобілямарки ВАЗ-2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого підвертального перелому лівої лонної кітки зі зміщенням; закритого перелому лонної та сідничної кістки тазу зліва, які згідно висновку СМЕ №836 від 08.12.2021 відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, стром понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, кваліфікованого, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 надав суду показання, згідно з якими визнав себе у вчиненні даного кримінального правопорушення винним та суду показав, що на початку листопада 2021 року, у м. Кропивницькому, приблизно о 07 год.ранку, він їхав на авто марки Мазда 626. В салоні автомобіля перебували: ОСОБА_9 та хлопець на ім`я ОСОБА_10 , з ним також була дівчина, вони попрохали його підвести їх додому. Рухалися на авто в районі Кущівка, по вул. Преображенській. На зустріч їм, на дозволяючий сигнал світлофору рухалося інше авто, а він рухався на світлофор жовтого кольору. Під час руху не зміг впоратися з керуванням транспортним засобом та в`їхав автомобілем в інше авто, марки Жигулі п`ятої моделі. Удар прийшовся в лівий бік його автомобіля. Відчув, що йому стало погано, тобто погіршилося самопочуття, місце дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив. Всі пасажири, які були в його авто розійшлися кожен додому. В подальшому, через декілька днів коли усвідомив, що сталося став самостійно їздити до слідчого. Допомогу потерпілому не надавав, заподіяні збитки не відшкодовував. У стані алкогольного сп`яніння не перебував. Про вчинене дуже жалкує та щиро кається. Заподіяну потерпілому моральну шкоду визнав частково, а з розміром витрат на правничу допомогу погодився повністю.

Захисник обвинуваченого просив врахувати обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 - щире каяття та просив суворо обвинуваченого не карати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав суду показання, відповідно до яких суду показав, що 03.11.2021 року, приблизно о 07.30 год. він разом з дружиною їхали власним автомобілем ВАЗ-2105 по вул. Преображенській у м. Кропивницькому. Рухалися у своїй смузі на зелене світло світлофору. На перехресті вул. Преображенської та Кропивницького відбулася дорожньо-транспортна пригода, їх авто відкинуло на тротуар і він не зміг вийти з авто, оскільки були переломи ніг. Відразу до нього підбіг чоловік, який є обвинуваченим у цій справі та став прохати нікуди не повідомляти. Запаху алкоголю від нього не відчув, але здалося, що він був під дієї наркотичних засобів. З ним був ще один хлопець та дві дівчини. Відразу ж винуватець події кинув свій транспортний засіб та зник у невідомому напрямку. Прибули рятувальники МЧС та швидка медична допомога, які допомогли йому та швидка медична допомога доставила його до 4-ї лікарні.

Заподіяну обвинуваченим моральну шкоду потерпілий обгрунтував фізичними та душевними стражданнями , які полягали у фізичному болю і подальшому тривалому лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди, а крім того у бездушному ставленні до нього обвинуваченого, який не надав йому допомогу на місці ДТП та не відшкодував заподіяні збитки. Також потерпілий в обгрунтування розміру моральної шкоди вказав на не можливість відновлення обвинуваченим пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля, який він нещодавно придбав та який був у доглянутому стані. В обгрунтування розміру моральної шкоди потерпілий також поклав матеріальні втратами повязані з лікуванням, з чим суд не погоджується.

Представник потерпілого підтримав позицію потерпілого, просив задовольнити цивільний позов виключно в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 50000 грн. та витрат на правничу допомогу у розміні 6000 грн.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників судового провадження і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та потерпілого, заслухавши прокурора, захисника та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та процесуальних витрат, враховуючи досудову доповідь на обвинуваченого, згідно з якою результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого не показали високого рівня небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, поза розумним сумнівом доведена повністю.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03.11.2021 року, з вини обвинуваченого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого підвертального перелому лівої лонної кітки зі зміщенням; закритого перелому лонної та сідничної кістки тазу зліва, які згідно висновку СМЕ №836 від 08.12.2021 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, стром понад 21 добу.

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За правилами ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Щодо позовних вимог потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_8 моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи зазначені позовні вимоги суд керується наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд проаналізувавши цивільний позов та додані до нього матеріали, заслухавши обгрунтування потерпілого в частині моральної шкоди, вбачає достатнім задоволення розміру моральної шкоди частково.

Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. (ч.2 ст. 120 КПК України).

За положенням частини 1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст. 58 КПК потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються , зокрема, документами, передбаченими статтею 50 КПК України, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (ч.3 ст. 58 КПК України).

Такими документами є: 1 ) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч.1 ст. 50 КПК).

Згідно зі ст. ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Відповідно до пункту 3 договору про надання правничої допомоги від 21 січня 2022 року укладеного між потерпілим ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 останній як адвокат зобов`язався здійснювати захист (представництво) прав та інтересів потерпілого.

Оплата за надання правничої допомоги підтверджується квитанцією №13, згідно якої потерпілим ОСОБА_5 сплачено 6 000 грн. (т. 2, а.с. 116).

Відтак, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу понесені потерпілим, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК є нетяжким кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, у 2016 році обстежувався у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради», відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №13 в момент скоєння правопорушення не страждав психічним захворюванням, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше не судимий, щиро розкаявся, тому суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі.

Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, підлягає скасуванню арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.11.2021 року на майно, власником якого є ОСОБА_5 , а саме: автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_2 (VIN НОМЕР_3 ).

Крім того, підлягає скасуваннюарешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.11.2021 року на майно, власником якого є ОСОБА_11 , а саме: автомобіль Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 (VIN НОМЕР_5 ).

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України та враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) з ОСОБА_8 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні на загальну суму 10640 (десять тисяч шістсот сорок) грн. 44 коп а саме: судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № СЕ-19/112-21/9557-ІТ від 09.11.2021 - 1716,20 грн.; судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № СЕ-19/112-21/9553-ІТ від 10.11.2021 - 1716,2 грн.;

транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/112-21/9554-ІТ від 01.12.2021 - 2574,3 грн.; судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-22/9-АВ від 18.01.2022 - 3432,40 грн.; судової інженерно-транспортної експертизи по обставинам ДТП № СЕ-19/112-21/10145-ІТ від 26.11.2021 - 1201,34 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 179, 369-376, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два роки), з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05.11.2021 року на автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08.11.2021 року на автомобіль Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 2105 реєстраційний номер НОМЕР_2 - після набрання вироком законної сили зберігати повернути власнику;

- автомобіль Mazda 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , - після набрання вироком законної сили зберігати повернути власнику;

- оптичний компакт диск з рукописним написом «ДТП 03.22.2021», на якому наявні файли під назвою « Оbzorna2_03438080__1 » та «Оbzorna1_0552АЕ28__1» по даному кримінальному провадженні, після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- оптичний компакт диск з рукописним написом «Магазин АТБ», на якому наявні файли під назвою «ch02-1», «ch02-2», «ch02-3», «ch02-4» по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні у кримінальному провадженні експертиз, а саме:

судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № СЕ-19/112-21/9557-ІТ від 09.11.2021 - 1716,20 грн.;

судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи № СЕ-19/112-21/9553-ІТ від 10.11.2021 - 1716,2 грн.;

транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/112-21/9554-ІТ від 01.12.2021 - 2574,3 грн.;

судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-22/9-АВ від 18.01.2022 - 3432,40 грн.;

судової інженерно-транспортної експертизи по обставинам ДТП № СЕ-19/112-21/10145-ІТ від 26.11.2021 - 1201,34 грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 35 000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Матеріали кримінального провадження за № 0002676 від 03.11.2021залишити зберігати при судовій справі.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1