справа № 619/1070/24
провадження № 1-кп/619/195/24
ВИРОК

іменем України

16 лютого 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000008 від 11.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Якимівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, командира відділення 6 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти у військовій частині НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Під час проведення дізнання встановлено, що молодшого сержанта ОСОБА_3 , відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 6 від 27.09.2023 призначено на посаду командира відділення 6 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 . Проходячи військову службу на посаді командира відділення 6 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Проте, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок. Під час проведення дізнання встановлено, що в вересні місяці 2022 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою сприяння до підроблення та подальшого використання, через мережу інтернет, знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія. Після чого, ОСОБА_3 приїхав до автовокзалу м. Новомосковськ Дніпропетровської області, передав невстановленій особі анкетні дані, фото паспорта громадянина України на його ім`я та фотокартку, чим здійснив замовлення водійського посвідчення на своє ім`я, також надав грошові кошти в сумі 6000,00 грн, з метою отримання права керування транспортними засобами, без проходження установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами» видається установою, яка має право видавати такі документи і яке, відповідно до п. 2.1 «а» та 2.4. Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 зі змінами), водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського. У подальшому, в грудні місяці 2022 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 зустрівся із невстановленою особою та передав грошову винагороду в розмірі 6000,00 грн, чим сприяв її до виготовлення завідомо підробленого водійського посвідчення та отримав посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 виданий 08.11.2022 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого користування.

Крім того, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, залишив це посвідчення у себе та почав його використовувати, для можливості керування транспортними засобами та пред`являти в якості документу, що посвідчує особу. Так, 10 січня 2024 року приблизно о 17 год 00 хв ОСОБА_3 , маючи при собі підроблене посвідчення водія на своє ім`я та усвідомлюючи, що водійське посвідчення підроблене, пересуваючись за кермом транспортного засобу ВА321154 р.н. НОМЕР_3 поблизу буд. 11, по вул. Сумський Шлях смт Солоницівка Харківського району Харківської області пред`явив з метою встановлення особи поліцейському СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 завідомо підроблене посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 видане 08.11.2022 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином використав завідомо підроблений документ. Відповідно висновку експерта від 17.01.2024 за результатами судової технічної експертизи документів: бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 виданий 08.11.2022 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виготовлений комбінованим способом: всі зображення лицьового та зворотного боків бланка (крім друкованого тексту індивідуальної інформації, якою персоналізований бланк) нанесені термосублімаційним способом друку; друкований текст індивідуальної інформації, якою персоналізований бланк нанесений термотрансферним способом друку; бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 виданий 08.11.2022 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає право використання його підроблювачем.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

До обвинувального акта прокурором додана письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

На виконання зазначених вимог прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 надано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, потерпілий у кримінальному провадженні відсутній.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 381, ч. 1 ст. 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу винного, які маються в матеріалах кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, відповідно службової характеристики за час проходження служби в ЗСУ зарекомендував себе добре, військову справу вивчає та знає на достатньому високому рівні, предмети бойової та спеціальної підготовки засвоїв добре, конкретні обставини вчинення кримінальних проступків, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Частиною 5 статті 68 КК України встановлено, що при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати до ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Постановою дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 11.01.2024 визнано речовим доказом посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номер НОМЕР_4 від 08.11.2022, яке поміщено до сейф-пакету WAR0076735 з пояснювальним написом і підписами учасників слідчої дії та залишено в матеріалах кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.01.2024 по справі № 619/486/24 накладено арешт в межах кримінального провадження № 0000008 від 11.01.2024 на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 10 січня 2024 року на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_4 , а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до сейф-пакету WAR 0076735 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, із забороною розпоряджатись та користуватись ним, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді, залишивши вказане посвідчення на зберіганні в матеріалах кримінального провадження за № 0000008 від 11 січня 2024 року.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню, а речовий доказ - залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно зі ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 2271,84 грн за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/1191-ДД від 17.01.2024.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень);

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмір п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 в виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідницьким експертно-криміналістичним центром судово-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/1191-ДД від 17.01.2024 у сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки).

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.01.2024 (справа № 619/486/24, провадження № 1-кс/619/55/24) - скасувати.

Речовий доказ:посвідчення водія ВКХ НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до полімерного сейф-пакету № 5712803 Експертної служби МВС - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання ним копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1