Справа № 307/2731/19
Провадження № 1-кп/307/363/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження, за № 0000142, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове Тячівського району, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, сезонного робітника, одруженого, раніше не судимого, всіх трьох у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1 червня 2019 року, близько 15-ї год., обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на муніципальному стадіоні, на вулиці Фізкультурній, б/н, в смт. Дубове, Тячівського району, вчинили грубе порушення громадського порядку за наступних обставин.

Критичного дня, після закінчення футбольного матчу вищої ліги Закарпаття з футболу між командами ФК «Карпати» та ФК «Поляна», що відбувався на муніципальному стадіоні в смт. Дубове, по вулиці Фізкультурній, б/н, Тячівського району, будучи незадоволеним рішеннями футбольного арбітра матчу ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, обвинувачений ОСОБА_8 вийшов на футбольне поле, де підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та поваливши його на землю, схопив за одяг почав волочити по землі. В цей час, з тих же мотивів та спонукань, до них підбіг обвинувачений ОСОБА_6 , який правою ногою наніс один удар потерпілому в область голови. Після цього, обвинувачений ОСОБА_11 , який також був незадоволеним рішеннями арбітра матчу ОСОБА_9 , грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, вийшов на футбольне поле, підійшов до того місця де лежав потерпілий, відштовхнув обвинуваченого ОСОБА_6 та правою ногою наніс один удар потерпілому в область грудей.

Своїми діями обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Пояснив, що 01 червня 2019 року, після обіду, у смт. Дубове, на стадіоні, проходив футбольний матч. Коли гра завершилася на поле вийшло багато уболівальників, які були обурені діями арбітра. Він також виходив на поле, але не наносив потерпілому тілесних ушкоджень, його побили інші вболівальники. До арбітра навіть не підходив. Цивільний позов не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав. Пояснив, що 01.06.2019, близько 15-16-ї години, на стадіоні, в смт. Дубове, на поле вийшли обурені вболівальники через несправедливі рішення арбітра. Він також вийшов на поле, щоб запобігти бійці. Коли почалася сутичка він відштовхнув ОСОБА_6 і намагався перешкодити іншим уболівальникам бити потерпілого. Як ОСОБА_12 впав на землю він не знає. Після того як потерпілий впав на землю його ніхто не бив. Конфлікт тривав п`ять хвили і припинився коли прийшли працівники поліції. На відеозапису видно як він переступає через лежачого, а не як наносить йому удар. Цивільний позов не визнає.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав. Пояснив, що 01 червня 2019 року, після закінчення футбольного матчу, через футбольне поле він рухався до виходу із стадіону. У цей час арбітри зійшли з поля на протилежному боці. Потім головний арбітр ОСОБА_12 пішов на середину поля де з власної ініціативи впав. Він перший підійшов до нього, почав з ним діалог та притягнув руку, щоб допомогти йому піднятися з землі. Працівники поліції підійшли до місця де лежав арбітр. Потерпілому тілесних ушкоджень не наносив і не бачив щоб хтось його бив. Цивільний позов не визнає.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд вважає, що вина ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочину доведена повністю.

Не дивлячись на заперечення обвинуваченими своєї винуватості вона доводиться наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що після закінчення футбольного матчу в смт. Дубове, який він обслуговував у якості арбітра, на поле вибігли троє уболівальників. ОСОБА_8 збив його з ніг, а двоє інших наносили тілесні ушкодження. На землі згорнувся та закрив обличчя руками. Осіб, які наносили йому удари не описував, тому що про це не питали. Хто саме його вдарив він не бачив, але нанесли йому два удари. Він відчув один удар по ногах, а інші удари від страху не відчував. Сутичка тривала одну хвилину. Окрім обвинувачених йому ніхто не наносив удари. Працівники поліції відвезли їх за смт. Дубове, через Вільхівці, у напрямку м. Тячів. Після написання заяви у поліції він звернувся до лікаря. Невропатолог оглядав його один раз 6 або 8 числа. Критичного дня він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. У Закарпатській федерації футболу наявне відео, на якому зафіксована подія.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що 01.06.2019, на футбольному полі, в смт. Дубове, відбувся футбольний матч. Близько 15-ї год., на поле вийшла велика кількість вболівальників. Коли він повернувся з роздягальні на полі було близько 25-30 людей, серед яких лежав арбітр. На полі обвинувачених у цей момент не було. Там знаходився ОСОБА_14 . На полі подія тривала 15-20 хвилин. Сутичка виникла через гру в футбол. Як потерпілому наносили тілесні ушкодження не бачив, наявність у нього тілесних ушкоджень та як його забирали працівники поліції не бачив. Після цього інциденту було засідання Федерації футболу, на якому було оголошено про побиття арбітра та виключено команду з чемпіонату. На засіданні потерпілого не було. Суддя не виходив на зв`язок десять днів.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні ствердив, що 01.06.2019, близько 15-16-ї годин, він знаходився на футбольному матчі де потерпілий був арбітром та суб`єктивно оцінював матч. Вболівальники обурювалися відносно виконання арбітром своїх обов`язків на полі. Після матчу на полі зібралося 100 обурених людей, деякі з яких ображали потерпілого. На футбольному полі знаходилися гравці команди та воротар. Він також знаходився на полі за 10 м від арбітра та не бачив, щоб йому хтось наносив тілесні ушкодження. Він не бачив на потерпілому тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 та інші учасники не наносили ОСОБА_9 тілесні ушкодження. Поліція вивела арбітра з поля.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснив, що влітку 2019 року, на стадіоні, по вулиці Фізкультурній, в смт. Дубове, проходив футбольний матч. Він разом з іншими особами знаходилися біля поля для забезпечення громадського порядку. Через виконання арбітром своїх обов`язків виник словесний конфлікт. Вболівальники вибігли на поле. Де знаходився в цей час арбітр ОСОБА_9 та, що з ним було не може сказати. На поле пройшли через скупчення людей. Він не бачив, щоб потерпілому наносили тілесні ушкодження. Також не бачив у нього на тілі ушкоджень. На його запитання потерпілий відповів, що претензій не має.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні ствердив, що влітку 2019 року, його та ОСОБА_16 призначили для забезпечення громадського порядку на стадіоні у смт. Дубове. Після обіду, коли матч закінчився, натовп людей побіг на поле. Там було 15-20 чоловік, серед яких були й обвинувачені. Він не бачив як арбітру наносили тілесні ушкодження. Хто саме його повалив також не бачив. ОСОБА_9 лежав на землі закривши голову руками. Хтось із трьох обвинувачених вдарив потерпілого по нозі. У безпосередній близькості до потерпілого знаходилися тільки обвинувачені. Після цього в бік ОСОБА_9 лунали нецензурні слова. Ніхто вже йому тілесні ушкодження не наносив. Явних тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не було. Слідів крові на обличчі не було. Вони запропонували йому написати заяву до Дубівського відділку поліції, але ОСОБА_9 відмовився. Вони на прохання потерпілого підвезли його до с. Ганичі, де він зустрівся із знайомими.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.06.2019 убачається, що ОСОБА_9 просить прийняти міри до невідомих осіб, які 01.06.2019, о 19-й год., у смт. Дубове, на місцевому стадіоні після закінчення матчу нанесли йому тілесні ушкодження в область голови, тулуба та ребер. (а.с. 122-124).

Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідок до цих протоколів від 25.06.2019 ОСОБА_18 пояснив, що 01.06.2019, він приймав участь у футбольному матчі в складі футбольного клубу «Карпати» та біля 17-ї год., на футбольному полі сталася бійка між вболівальниками та арбітром ОСОБА_9 . ОСОБА_18 заявив, що впізнає ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як осіб, які наносила удари та спричиняли тілесні ушкодження ОСОБА_9 (а.с. 136-144).

З протоколу огляду предмета та фотосвітлини від 03.07.2019 убачається, що на землі скрутившись та закривши руками голову лежить ОСОБА_9 . Навколо нього, взявшись за руки, стоять працівники поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановлена особа в цивільному одязі, які не дають наближатися іншим особам до ОСОБА_9 . Позаду вказаного оточення знаходиться ОСОБА_7 , одягнутий в синю футболку та штани темного кольору. По положенню та згрупованості тіла ОСОБА_7 видно, що він знаходиться в русі та направляється в сторону оточення. По лівому краю вказаного оточення бачимо ОСОБА_6 , одягнутого в зелено-коричневу футболку та шорти, який намагається обійти вказане оточення з лівої сторони. По правому краю вказаного оточення бачимо ОСОБА_8 , одягнутого в жовту футболку та шорти темного кольору, який намагається обійти вказане оточення з правої сторони (а.с. 145-147).

Із відеозапису отриманого органом досудового розслідування у встановленому законом порядку із соціальної мережі Facebook, на сторінці за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та приєднаного до матеріалів, який судом та всіма учасниками судового розгляду було неодноразово переглянуто та ідентифіковано основних учасників події, видно наступне. На футбольному полі лежить двоє людей, біля них стоять свідок ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_8 . Один з лежачих зводиться на ноги та відбігає, інша особа потерпілий ОСОБА_9 - продовжує лежати. ОСОБА_8 тримає його за одяг та волочить по землі. До них підбігає обвинувачений ОСОБА_6 , який відразу наносить потерпілому удар правою ногою по тілу, в область голови. В цей час до них підбіг ОСОБА_7 , який правою рукою відштовхнув ОСОБА_6 , від чого той впав на землю, а сам, правою ногою наніс удар у верхню частину тіла потерпілого ОСОБА_12 .

Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно п.п. 3 - 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.06 р. «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Об`єктом захисту за статтею 296 КК України є такий стан громадського порядку, за якого забезпечуються громадський спокій, повага до здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталені правила співжиття, спілкування, поведінки і ставлення членів спільноти один до одного, нормальне функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування, установ, організацій, громадських об`єднань та інших інституцій.

Верховний Суд України в постанові від 4 жовтня 2012 року (провадження № 5?17кс12) констатував, що ознакою, за якою хуліганство відмежовується від злочинів проти здоров`я, є об`єкт злочину та його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Висновок про зміст та спрямованість умислу винного має бути зробленим з огляду на характер дій особи, яка їх вчиняє, а також стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Під особливою зухвалістю суд розуміє нахабне поводження обвинувачених, буйство, вчинене на середині футбольного поля у присутності великої кількості громадян, яке виразилося з боку ОСОБА_8 у волочінні потерпілого по землі, а з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у нанесенні йому ударів ногами.

Неповага до суспільства з боку обвинувачених була явною, тобто очевидною та безсумнівною як для них, так і для очевидців, що поза всяким розумним сумнівом підтверджується відеозаписом.

Наведеними вище доказами повністю спростовуються показання обвинувачених, як надумані з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Висновком експерта № 155 від 25.06.2019 стверджено, що у ОСОБА_9 , 1980 р.н., на день огляду виявлено на обличчі в лівій скуловій області синюшно- жовтуватого кольору, слабо виражений синець, розмірами 2.0 на 0.5 см., такого ж кольору синець розмірами 2.5 см. на 05 см. розміщений в правій скуловій області, які могли виникнути від дії тупих твердих предметів. По давності виникнення можуть відповідати 8-12-ти денному строку, не виключено в день події 01 червня 2019 року. Вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Враховуючи той факт, що при зверненні за медичною допомогою в травмопункт Тячівської РЛ № 1 у ОСОБА_9 , черговим лікарем-травматологом тілесних ушкоджень не виявлено, то вважаю можливим виникнення ушкоджень в області обличчя (які мали місце на день судово-медичного огляду) в проміжку часу між подією 01.06.2019 та моментом судово-медичного огляду 11.06.2019 року.

Вказаний висновок суд не приймає до уваги, як доказ нанесення обвинуваченими потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки у ньому наявний сумнів експерта відносно часу виникнення тілесних ушкоджень. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого.

Обираючи обвинуваченим покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: всі троє характеризуються позитивно, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мають по одній неповнолітній дитині; обставини, які обтяжують покарання суд не встановив.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наведені пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, особу кожного обвинуваченого, тяжкість вчиненого ними злочину, висновок органу пробації згідно якого ризик вчинення ними повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, і їхнє виправлення можливе без реального обмеження або позбавлення волі, суд вважає за можливе призначити їм покарання з випробуванням на підставі стст. 75, 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду цивільний позов у якому просить стягнути з обвинувачених 45000 грн моральної шкоди, процесуальні витрати, пов`язані із прибуттям до місця судового провадження у сумі 555.45 грн та процесуальні витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5000 гривень. Посилається на те, що йому прилюдно було заподіяно тілесні ушкодження, за виконання ним функцій арбітра футбольного матчу. Внаслідок протиправних дій обвинувачених йому було завдано душевних страждань, він та його рідні зазнали значних хвилювань і турбот, у нього виникло відчуття сорому, порушилися його нормальні життєві відносини і в нього виникли труднощі з спілкуванням. Він втратив почуття спокою і правової захищеності у житті, що надало йому невпевненість в собі та завдано душевних страждань.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. із змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналізуючи встановлені та досліджені судом обставини справи суд приходить до висновку, що потерпілому ОСОБА_9 внаслідок неправомірних дій обвинувачених, які проявилися у його публічному приниженні перед багатьма людьми, була завдана моральна шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, нервових переживаннях, порушенні звичайного ритму життя, у психологічному дискомфорті, у емоційних переживаннях, у виникненні почуття образи та незахищеності.

Керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що належною грошовою компенсацією потерпілому ОСОБА_9 буде сума в розмірі 45000 гривень, яку слід стягнути з обвинувачених солідарно.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання послуг представника потерпілого в кримінальному процесі від 25.09.2019 сторони домовилися, що в відповідності до умов договору про надання послуг представника потерпілого в кримінальному процесі від 25.09.2019 вартість послуг складає 5000 грн. При цьому, вартість позовної заяви становить 2500 грн, вартість однієї поїздки в судове засідання по справі в Тячівський районний суд 2500 грн.

Із врахуванням вищевикладеного, та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висвітленої у постанові у справі № 910/12876/19, відповідно до якої розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, та суд не вправі втручатись у ці правовідносини, із врахуванням поданих до суду платіжних документів, які підтверджують факт сплати потерпілим на користь адвоката 5000 грн у якості оплати за надану правову допомогу, суд приходить до висновку про доведеність саме в цій частині та в даному розмірі суми понесених потерпілим процесуальних витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з обвинувачених солідарно.

В частині стягнення витрат пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження в розмірі 555.45 грн витрат на пальне за поїздку слід відмовити через відсутність доказів.

Тому керуючись стст. 368, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речовий доказ - DVD диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1