Справа № 953/966/24
н/п 1-кс/953/1105/24
"06" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
-Мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору,
який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та є предметом кримінального правопорушення, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаним майном.
Місцем зберігання мобільного телефону ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору визнати ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49
ОСОБА_4 подав заяву в які заперечує проти арешту майна, зазначаючи, що телефон єдиний зв`язок із його родичами та зв`язок із роботою.
Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
За ч.2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
В ході проведення дізнавачем ХРУП №1 ГУНП в Харківській області огляду місця події від 04.02.2024 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступне майно:
1)Мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору.
В ході огляду місця події громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано для огляду свій мобільний телефон Redmi NOTE 10PRO з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору. У додатку «ДІЯ» пред`явив паспорт громадянина України на власне імя. У мобільному додатку «МОНОБанк» зазначено номер банківської карти № НОМЕР_4 та вказано грошову суму на рахунку: 10 008, 05 грн. У додатку мається довідка щодо отримання грошових коштів 03.02.2023 о 18:03 від ОСОБА_6 у сумі 10 008 грн.
В ході опитування потерпілої ОСОБА_6 остання повідомила, що ОСОБА_7 взяв її мобільний телефон для того, щоб перерахувати собі грошові кошти, яка остання йому була вина за алкогольний напій пиво, а саме 100 грн, довірявши ОСОБА_4 остання повідомила пін-код від свого телефону, але останній перерахував собі гроші на суму 10 008 грн та комісія 400 грн. замість 100 грн.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Таким чином, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучений телефон, є доказом злочину, містять відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.
Вилучене майно підлягає арешту, шляхом заборони відчуження та розпорядження, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Проте в частині заборони в користуванні та володінні, підстави відсутні, наявна в телефоні інформація може бути оглянута, скопійована , а телефон переданий на відповідальне зберігання його власнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Накласти арешт на Мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 у чохлі синього кольору, який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження .
Мобільний телефон ТМ «Redmi NOTE 10PRO» з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 - передати власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.
Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1