ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4768/21

Провадження № 1-кп/210/131/23

08 листопада 2023 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 17 серпня 2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за№0000437 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останні рази:

-21.11.2008 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 187 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. Звільнився 29.08.2013 умовно-достроково, невідбутий термін покарання 9 місяців 9 днів;

-07.06.2017 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 06.06.2019 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 185 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий, зокрема 07.06.2017 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, по ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, певних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин. Так, ОСОБА_4 , 16.08.2021року о 16 годині 48 хвилин, діючи повторно, знаходячись праворуч від центрального входу в приміщення магазину "АТБ-маркет №478", який розташовано за адресою6 м. Кривий Ріг, вул. Соборності, буд. 49, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з паркувального місця для велосипедів викрав належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , велосипед марки Profi Е51 Road 700C-2 28,чорного кольору зі смугами червоного, синього та білого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №3269 від 20.08.2021 становить 4426 гривень 96 копійок. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4426 гривень 96 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

27 серпня 2021 року у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 17 серпня 2021 року за №0000437 між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому ж провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , отримавши письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за частиною другою статті 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Також, сторони узгодили, що відповідно до статей 75 КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомлений, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпілий надав заяву, в якій підтримав укладення угоди та просив затвердити угоду за його відсутності.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: постанови про визнання речовим доказам та передачу їх на зберігання, судово-товарознавчу експертизу вартості завданого збитку, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченого.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Угода укладена за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо не тяжкого злочину. Санкція частини другої статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі доп`яти років.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 який, будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, детально розповів обставини вчинення крадіжки, зокрема: час, місце, спосіб, беззаперечно визнав свою вину. Надав показання, згідно яких 16 серпня 2021 р. проходив по вул. Соборності, біля магазину "АТБ" побачив велосипед без нагляду, сів на нього та поїхав. Хотів продати, так як на той час вживав наркотичні засоби, і хотів придбати наркотик, мав від них залежність. Наразі він проходить реабілітацію, вилікувався, тому просив суворо не карати, шкоду відшкодував шляхом повернення викраденого майна, намагається розпочати нове життя.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченого, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 2 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, за частиною 2 статті 185 КК України, в межах встановленої санкції статті, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки та відповідно до ст.75 КК України звільнення ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне. Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини, відшкодування шкоди. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Згідно з частиною 4 статті 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

У даному випадку повторність не може бути визнана обставиною, яка обтяжує покарання, оскільки включена як кваліфікуюча ознака складу кримінального правопорушення..

Судом встановлено, що обвинувачений характеризується посередньо за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неоднократно судимий, має постійне місце проживання, не має міцних соціальних зв"язків.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 2 статті 185 КК України, визначена з урахуванням особи обвинуваченого та фактичних обставин справи.

Узгоджене статочне покарання визначено з урахуванням статті 75, 76 КК України, тобто зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше трьох років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, обставину, що обтяжує відповідальність, характеристику особи, його ставлення до вчиненого, відшкодування збитків шляхом повернення майна, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодження звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України, та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

У кримінальному провадженні відсутні витрати на проведення експертиз.

Цивільний позов відсутній. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту (нічного), покликаючись на те, що є ризик переховування ОСОБА_4 від суду, що унеможливить звернення вироку до виконання. Оскільки обвинувачений перебував у розшуку, та тривалий час не з"являвся до суду, прокурор просить застосувати запобіжний захід.

Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що він змушений був звернутися до ГО "Нове покоління Україна" для лікування та реабілітації від наркотичної залежності. За станом здоров"я він потребував допомоги, тому він весь час перебував на лікуванні в цьому центрі. Не заперечує проти застосування нічного домашнього арешту з його відбуванням саме в Центрі реабілітаціі - ГО "Нове покоління Україна".

Захисник обвинуваченого проти застосування запобіжного заходу не заперечував.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу на етапі судового провадження та виконання вироку є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу необхідно враховувати індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризикам, які доведено стороною обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений тривалий час не з"являвся до суду, його місце знаходження було не відомо, перебував у розшуку, та після розшуку доставлений до суду.

Встановлено, що з грудня 2022 року ОСОБА_4 перебуває в центрі реабілітації "Нове покоління Україна", на території якого й проживає. Місце перебування з серпня 2021 року по листопад 2022 року не відоме.

Для попередження встановлених ризиків, а саме переховування від суду, а так само з метою належного виконання вироку та відбування покарання згідно умов угоди, суд вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що буде сприяти дотриманню процесуальних обов"язків, та мінімізації ризиків. Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність підстав для ухвалення обвинувального вироку, доведення ризику за пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, суд вважає, що домашній арешт у нічний час доби є співмірним встановленим фактичним обставинам, тяжкості злочину та призначеного покарання, особі обвинуваченого.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню, та до набрання вироку законної сили до обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід - нічний домашній арешт за місцем фактичного проживання - АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0000437 від 17 серпня 2021 року, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , узгоджену угодою міру покарання за частиною 2 статті 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час до набрання вироку законної сили - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби за місцем проживання: АДРЕСА_2 . - до набрання вироку законної сили, але не більш ніж до 05 січня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , 04.07.1966 року, такі обов`язки: 1) у період часу з 22:00 години до 06:00 години не залишати приміщення будинку АДРЕСА_2 ; 2 ) повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації.

Строк дії обов"язків - до набрання вироку законної сили, але не більш ніж до 05 січня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання, а саме до Відділення поліції №3 Синельніківського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області (м. Першотравенськ, вул. Ювілейна 33).

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його мають право з`являтися за місцем проживання, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Речові докази DVD+R диск з наявними на ньому відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального апровадження;

- велосипед марки Profi Е51 Road 700C-2 28,чорного кольору зі смугами червоного, синього та білого кольору, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження №0000437 від 17 серпня 2021 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4768/21, провадження №1-кп/210/131/23.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1