ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2301/23 Справа № 203/2928/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року, якою щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 317 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Челябінського району м. Аша, РФ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 (шістдесят днів) до 23 листопада 2023 року з утриманням у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, визначено суму застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800,00 грн (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок),

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 було задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до проведення підготовчого судового засідання, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 23.11.2023 року, включно, з утриманням в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Управління державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області, із визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800,00 грн (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Матеріалами справи встановлено, що на досудовому розслідуванні у Третьому слідчому відділі (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000034 від 31.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000034 здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

18.09.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000034 від 31.01.2020 року.

У ході судового розгляду клопотання суд дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Розглядаючи можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту або зменшення розміру застави, як про це клопотала сторона захисту, слідчий суддя, відповідно до положень статей 178, 183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись із рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу ,якою обрати щодо його підзахисного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, саме домашній арешт.

Обгрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що жодний із зазначених прокурором ризиків не існує, оскільки у слідчого судді не було підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення останній також не збирається, і протилежному немає доказів.

Вказує, що слідчий суддя не повно дослідив клопотання у межах заявлених вимог, доводів та долучених до клопотання матеріалів, не врахував, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановленому законом.

Крім того, прокурором не зазначені переконливі доводи і не долучені беззастережні докази недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За такого, враховуючи, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, зважаючи, що потерпілий та свідки вже допитані органами досудового розслідування, вважає, що на час досудового розслідування до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та самого ОСОБА_8 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні у повному обсязі, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 днів, слідчий суддя врахував, що встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість його переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати.

Водночас, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження не розглядає, оскільки ці питання є предметом перевірки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 листопада 2022 року по справі № 636/336/21 повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом. Неможливість проведення додаткового розслідування пояснює і неможливість відновлення закінченого досудового розслідування або продовження його строків.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні обумовлене необхідністю оскарження ухвали суду про повернення обвинувального акту прокурору або усунення недоліків обвинувального акту та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

З метою попередження можливості ОСОБА_8 переховуватись від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800,00 грн, яка на думку апеляційного суду є достатньою для внесення її як застави, з покладенням обов`язків, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК.

За приписами ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

ухвалила :

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2023 року про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23 листопада 2023 року із визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800,00 грн (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 317 КК України ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4