н/п 1-кс/490/7815/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8894/23
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

11 грудня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаєва, громадянину України, не працюючому, не одруженому, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому в силу ст.89 КК України,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001211 від 12.09.2023, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Зокрема, 11.09.2023 приблизно о 14:00 год., більш точного в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 знаходились за адресою мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_3 . В цей час ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 піти до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в буд. АДРЕСА_4 , для того щоб позичити у останнього грошові кошти в борг, які в подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 мали намір витратити на покупку пляшки горілки. В цей же день, точного часу в ході досудового розслідування, встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийшли до вказаного домоволодіння, де проживав ОСОБА_9 , зайшовши до приміщення будинку, в кімнаті на ліжку лежав ОСОБА_9 , крім того поруч з ліжком знаходилось крісло на якому сиділа співмешканка останнього ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_9 почав нецензурно висказуватись в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , далі ОСОБА_8 підійшов до ліжка на якому лежав ОСОБА_9 та наніс останньому удар долонею лівої руки в область обличчя, після чого між ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 з іншої сторони виник словесний конфлікт. Під час виниклого словесного конфлікту, у ОСОБА_6 , виник злочинний, прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_9 реалізуючи який, ОСОБА_6 , підійшовши до ОСОБА_9 , який продовжував лежати в ліжку і діючи умисно та протиправно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання кулаками обох рук наніс сильні акцентовані удари ОСОБА_9 в область обличчя, грудної клітини та животу останнього, загальною кількістю не менше 15 ударів. Після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 піти додому та останні разом вийшли з будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_9 . Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку, тупа травма шиї у вигляді перелому лівого ріжка під`язикової кістки зліва, тупу травму грудної клітини у вигляді переломів 4-5 ребер зліва по передньопаховій лінії та 4-10 ребер зправа по лопатковій лінії з правобічним гемотораксом, які відповідно до затверджених наказом МОЗ від 17 січня 1995 року № 6 (пункт 2.1.2), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, множинних синців, тупу поєднану травму тіла, що в подальшому 12.09.2023 спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності».

14.09.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.11.2023 включно.

31.10.2023 постановою прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001211 продовжено до 3-х місяців, тобто до 13 грудня 2023 року.

08.11.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.12.2023 включно.

Строк тримання під вартою закінчується 12.12.2023 року, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

Для закінчення досудового розслідування у справі необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, завершення яких потребують додаткового часу, а саме: провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якої призначено на 15.12.2023; скласти текст зміненого повідомлення про підозру, з урахуванням результатів проведених експертиз та повідомити про нову підозру ОСОБА_6 ; закінчити проведення призначеної 15.11.2023 додаткової судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_9 ;провести інші слідчі (розшукові) дії, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України з потерпілими, підозрюваним та його захисником та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження;скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечував.

Захисник в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

12.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

13.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

14.09.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.11.2023 включно.

31.10.2023 постановою прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001211 продовжено до 3-х місяців, тобто до 13 грудня 2023 року.

08.11.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12.12.2023 включно.

11.12.2023 слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001211 до 13.02.2024 включно.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР №0001211 від 12.09.2023; протоколами огляду місця подій від 12.09.2023; протоколом затримання ОСОБА_6 , згідно ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 12.09.2023; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 28.10.2023; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.11.2023; висновком судово-медичного експерта №2175 від 12.10.2023 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме крововиливів під тверду та м`які оболонки, закритої травми грудної клітини з переломами ребер та правобічним гемотораксом, синців та осаджень в ділянці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 , в ході якого підозрюваний показав на місці скоєння злочину обставини та механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив тяжкий злочин за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі від 7 до 10 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працює, не має законних джерел прибутку, підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про системність його протиправної поведінки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років позбавлення волі, а також який за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями п.п. 1,2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право: не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (із застосуванням насильсильства, що спричинило загибель людини), суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить починаючи з 11 грудня 2023 року до 08 лютого 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1