Справа №: 398/6409/23
провадження №: 1-р/398/1/24
УХВАЛА

Іменем України

"08" січня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області розглянути його клопотання від 13.12.2023 року та задовольнити його в повному обсязі.

В порядку ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду дана скарга була розподілена на слідчого суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 18.12.2023 року відкрити провадження у справі та призначено її розгляд.

21.12.2023 року слідчим суддею ОСОБА_3 оголошено ухвалу від 21.12.2023 року за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0000572.

При цьому, 21.12.2023 року підчас фактичного розгляду слідчим суддею даної скарги ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» було подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , яка до суду надійшла в той час, коли слідчий суддя знаходилась в нарадчій кімнаті для постановлення ухвали за наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 .

Автоматизованою системою документообігу суду заява ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 була розподілена судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді ОСОБА_1 від 22.12.2023 року заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні №0000572 залишено без розгляду.

03.01.2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про роз`яснення судового рішення, а саме, ухвали судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 від 22.12.2023 року.

При цьому, заявник ОСОБА_2 просить суддю «набратися бздуху та роз`яснити своє рішення».

Відповідно до частин 1 і 2 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Конвенція 1950 року, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, є одним із видів міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім цього, також ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У підпункті «а» п.3 ст.35 Конвенції визначено, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до положення п.4 цієї статті Конвенції Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп.«а» п.3 ст.35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява№67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і №18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справа №199/6713/14-ц, справа №9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст.129 Конституції та ст.50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Положеннями ч.1 ст.11 КПК передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як убачається із ч.6 ст.9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК.

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

Ураховуючи наведене, звернення заявника до судді з проханням «набратися бздуху та роз`яснити своє рішення», є образливими, а заява, що містить такі звернення, є неприйнятною.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Заяви та скарги, що подаються до суду, мають відповідати вимогам чинного законодавства. У тексті цих документів не можна використовувати образливі та лайливі слова, символи, у протилежному випадку це свідчить про очевидну неповагу з боку автора документа. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами.

КПК не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та практику ЄСПЛ, приходжу до висновку, що використання ОСОБА_2 у тексті заяви про роз`яснення судового рішення неприпустимих та образливих висловлювань на адресу суду вказує на таке зловживання.

Ураховуючи викладене, заява ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення, з якої вбачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною та підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», Конвенції 1950 року, ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст.1,9,11, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1