Справа № 450/3067/23 Провадження № 1-кс/450/839/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у м. Пустомити клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2023 року заявник звернувся до суду з клопотанням, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19 листопада 2013 року, два ключі запалювання від вказаного автомобіля. Мотивував клопотання тим, що як повідомив йому дізнавач, автомобіль оглянуто експертами Львівського НДЕКЦ МВС України та проведено необхідні експертизи. Вважає, що арешт майна підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що потреба у подальшому застосуванні арешту на автомобіль відпала. З огляду на вказане, просить клопотання задовольнити.

Старший дізнавач СД ВП № 2 ЛРУП № 3 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, у засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з тим, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу не здійснювалося відповідно до ст. 107 КПК України.

Розглянувши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 червня 2023 року на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 19 листопада 2013 року, два ключі запалювання від вказаного автомобіля накладено арешт.

Як вбачається з вказаної вище ухвали, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена, серед іншого, потребою у проведенні слідчих дій, зокрема, експертиз, а також для збереження речового доказу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Проте, ОСОБА_3 у своїй заяві про скасування арешту на майно не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що автомобіль оглянуто експертами Львівського НДЕКЦ МВС України і проведено необхідні експертизи.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 не позбавлений права звернутися до органу досудового розслідування з заявою про передання йому на відповідальне зберігання згаданого транспортного засобу, а у дізнавача відсутні перешкоди для передання такого йому на відповідальне зберігання.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1