БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/638/23
Провадження № 1-кп/730/50/2023
У Х В А Л А

"19" жовтня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

представника потерпілої особи Плисківської сільської ради - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід судді , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження №0000342 від 10.06.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2, 4 ст.190 КК України, ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2, 4 ст.190 КК України, яке розглядається колегіально в складі трьох суддів, головуючим з яких є суддя ОСОБА_1

19 жовтня 2023 року до початку судового засідання з розгляду даного кримінального провадження від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява про відвід головуючого судді ОСОБА_1 з підстави, передбаченої п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Вимоги даної заяви обгрунтовані тим, що стосовно нього головуючим суддею скеровано 3 листи до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів аналогічного змісту із зазначенням у них про ніби-то «халатність працівників Київської міської прокуратури», при цьому в прокурора жодним чином не з`ясовано причини неприбуття в судові засідання, натомість всупереч вимог ст.37 КПК України зроблено хибні висновки про можливість прийняття участі в судовому процесі будь-якого іншого прокурора та про процесуальну неповагу прокурора до інших учасників справи; судові рішення стосовно неявки прокурора в судові засідання без поважних причин прийняті з порушенням вимог ст.110, 369, 371-374 КПК України, а дати цих засідань визначені без з`ясування думки прокурора про можливість прийняття ним у них участі; суддею самостійно визначено судову залу в приміщенні Вищого антикорупційного суду, хоча прокурором заявлялось клопотання про обрання місцем відеозв`язку Голосіївський районний суд м.Києва, а раніше подані клопотання про участь прокурора в режимі відеоконференції з робочого місця були залишені без задоволення. Вказані дії головуючого в справі судді ОСОБА_1 дають підстави вважати здійснення ним тиску на прокурора у кримінальному провадженні та фактичне втручання в роботу прокурора, а з огляду на зайняття суддею ОСОБА_1 адміністративної посади голови суду - не виключається його вплив на прийняття рішень іншими суддями, які перебувають у колегії, що викликає в прокурора сумніви стосовно неупередженості судді.

Прокурор у судовому засіданні дану заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_1 підтримав і просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Особа, якій заявлено відвід, суддя ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що не вбачає законних підстав для свого відводу, оскільки ухвалені в справі за його головуванням процесуальні рішення грунтувалися на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства.

Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , представник потерпілої особи Плисківської сільської ради ОСОБА_11 , обвинувачені та їх захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви прокурора про відвід головуючого судді ОСОБА_1 , вважаючи її безпідставною.

Розглянувши заяву про відвід головуючого судді, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

За змістом положень ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ч.1). Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює (ч.2). При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів (ч.3).

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді, присяжного в кримінальному провадженні, передбачені ст.75, 76 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006р. у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності судді відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Перевіривши доводи заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід головуючого в справі судді ОСОБА_1 , колегія суддів вважає їх суб`єктивною думкою сторони обвинувачення, яка не грунтується на матеріалах справи та приписах чинного КПК України.

Так, визнавши неповажними наведені прокурором причини неодноразової неявки в судові засідання, суд скеровував відповідні звернення до Офісу Генерального прокурора, Київської міської прокуратури та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, що відповідає вимогам ч.1 ст.324 КПК України.

При цьому, відповідні процесуальні рішення ухвалювались судом без виходу до нарадчої кімнати шляхом занесення цих ухвал до журналу судового засідання, що не суперечить приписам ст.110, 369, 371-374 КПК України, на які посилається прокурор у заяві про відвід.

Крім того, суд зауважує, що прокурором ОСОБА_5 і на даний час не підтверджена жодними доказами його безпосередня участь в тих судових засіданнях, на які він посилався у листі про відкладення розгляду справи.

Також суд звертає увагу прокурора, що в ухвалі від 28 червня 2023 року було зазначено причину неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції через Голосіївський районний суд м.Києва й з метою оперативності судового процесу визначено прокурору іншу судову установу (Вищий антикорупційний суд), яка територіально знаходиться в м.Києві та мала вільний майданчик для бронювання відеоконференцзв`язку, що згідно ст.336 КПК України належить до дискреційний повноважень суду.

Одночасно суд констатує помилкове тлумачення прокурором ОСОБА_5 положень ст.37 КПК України, адже виходячи з її змісту в системному взаємозв`язку зі ст.36 КПК України, всі 14 прокурорів Київської міської прокуратури, перелік яких був визначений керівником органу прокуратури і наведений в обвинувальному акті, мали рівні процесуальні повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні, в тому числі й повинні бути обізнані з матеріалами справи, а старший прокурор даної групи ОСОБА_5 зобов`язаний був керувати діями інших прокурорів. Тому, незабезпечення Київською міською прокуратурою участі повноважного прокурора в трьох судових засіданнях на думку колегії суддів свідчить про халатне ставлення вказаного органу прокуратури до виконання своїх професійних обов`язків.

Зайняття головуючим у справі суддею ОСОБА_1 адміністративної посади голови суду у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» жодним чином не надає йому владних повноважень щодо впливу на інших суддів щодо їх правової позиції при вирішенні ними справ, як одноособових, так і колегіальних.

Отже, викладені прокурором у заяві про відвід обставини фактично стосуються незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді, а тому не можуть свідчити про сумніви в об`єктивності чи безсторонності судді в призмі положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України та не є підставою для відводу, оскількине породжують ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана заява прокурора ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 від його участі в розгляді кримінального провадження №0000342 від 10.06.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.364, ч.2, 4 ст.190 КК України, ОСОБА_8 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2, 4 ст.190 КК України, відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3