Провадження №: 1-кс/755/3182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участі перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження №0003515 від 07.10.2023 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ахсу Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, неодруженого, непрацевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.08.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 17.02.2023 р. по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив, та знову вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 06.10.2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в розважальному закладі «Фабор», що розташований в ПКіВ «Гідропарк» в Дніпровському районі міста Києва, за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 10-А, помітив раніше не знайомого чоловіка, а саме ОСОБА_10 , який стояв в черзі до вбиральні, у якого в правій кишені штанів знаходився мобільний телефон марки «Apple iPhone» моделі «11» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 16 тис. грн., під чохлом якого знаходився 1 долар США, станом на 06.10.2023 згідно курсу НБУ складає 36 грн. 62 коп.

В подальшому, у ОСОБА_6 , з метою протиправного збагачення, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах дії воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах дії воєнного стану, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме тим фактом, що між ОСОБА_10 та невстановленою досудовим розслідуванням особою виник незначний словесний конфлікт, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 , де нібито маючи на меті залагодити конфлікт між вказаними особами, обійняв ОСОБА_10 та скориставшись сприятливим умовами, діючи таємно для оточуючих, шляхом вільного доступу, не помітно для ОСОБА_10 викрав з кишені останнього мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «11» чорного кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 16 тис. грн., під чохлом якого знаходився 1 долар США, що станом на 06.10.2023 згідно курсу НБУ складає 36 грн. 62 коп., при цьому завдавши ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 16 036, 62 грн. після чого ОСОБА_6 , з викраденим майном вийшов з приміщення розважального закладу «Фабор» та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_6 , 06.10.2023 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, перебуваючи на вулиці поруч з розважальним закладом «Фабор», що розташований в ПКіВ «Гідропарк» в Дніпровському районі міста Києва, за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 10-А, помітив раніше не знайомого чоловіка, а саме ОСОБА_11 , який стояв біля входу, у якого в правій кишені штанів знаходився мобільний телефон марки «Apple iPhone» моделі «14» синього кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 », вартістю 43 тисячі 500 грн., в чохлі синього кольору.

В подальшому, у ОСОБА_6 , з метою протиправного збагачення, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах дії воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, що направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах дії воєнного стану, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, а саме тим фактом, що між ОСОБА_11 та невстановленою досудовим розслідуванням особою виник незначний словесний конфлікт, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_11 , де нібито маючи на меті залагодити конфлікт між вказаними особами, обійняв останнього та скориставшись сприятливим умовами, діючи таємно для оточуючих, шляхом вільного доступу, не помітно для ОСОБА_11 викрав з кишені останнього мобільний телефон мобільний телефон марки «Apple iPhone» моделі «14» синього кольору, ІМЕІ1 НОМЕР_3 , ІМЕІ2 НОМЕР_4 », вартістю 43 тисячі 500 грн., в чохлі синього кольору, при цьому завдавши ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 43 500 грн. після чого ОСОБА_6 , з викраденим майном попрямував в напрямку проїжджої частини Броварського проспекту в м. Києві та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу до підозрюваного, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже усвідомлює можливе покарання у вигляді позбавлення волі, тому може вчинити спроби уникнути кримінальної відповідальності таким чином; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування; чинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив. Зауважив на тому, що підозрюваний не заперечує своєї причетності до вчинення злочину, співпрацює з органом досудового розслідування. Крім того, просив врахувати, що дівчина ОСОБА_6 , разом з якою він проживає, вагітна, батьком дитини є ОСОБА_6 . Враховуючи наведене, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши, що власник житла також не заперечує проти проживання ОСОБА_6 та виконання домашнього арешту за цією адресою. Крім того, захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні виступив зі скаргою в порядку ст.206 КПК України щодо незаконного утримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки останнього було затримано 06.10.2023 р. о 23:40 год., а судове засідання розпочато 09.10.2023 р. о 15-й годині, тобто поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 211 КПК України, впродовж якого він мав бути доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та продовжує утримуватись під вартою без ухвали слідчого судді.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника щодо внесеного клопотання та заявлену ним скаргу.

Заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0003515, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06 жовтня 2023 року о 23:40 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_6 умисно вчинив дії, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану;

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме - протоколами проведених слідчих дій: протоколом огляду місця події; протоколами допиту потерпілих; протоколами допиту свідків; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; тощо.

Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання органу досудового розслідування на наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, заслуговують на увагу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років. В контексті цього ризику слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином Республіки Азербайджан, непрацевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків в Україні, хоча і проживав до затримання разом із дівчиною, яка, як встановлено в судовому засіданні, вагітна від підозрюваного, проте існує велика ймовірність того, що останній, будучи громадянином іншої держави, може безперешкодно змінити місце проживання та/або виїхати за межі Україну з метою уникнення покарання у такий спосіб; вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки є особою, раніше судимою за вчинення корисливого злочину, непрацевлаштований та не має власних доходів, менш ніж через вісім місяців після звільнення з місць позбавлення волі, ймовірно вчинив два епізоди кримінальних правопорушень проти власності, тому вказаний ризик може справдитись з великим ступенем вірогідності; здійснити неправомірний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, повне коло яких на сьогодні не встановлене та вказані особи не були допитані.

Водночас слідчий суддя вважає недоведеними інші заявлені органом досудового розслідування ризики, які, на думку слідчого судді, є недоведеними та зводяться до необґрунтованих припущень органу досудового розслідування.

Поряд з цим, слідчим суддею не отримано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом свого здоров`я не може утримуватись в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки останній є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При цьому, враховуючи тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан особи, а саме - відсутність стійких соціальних зв`язків, місця роботи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що існує велика ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальні правопорушення, чинити незаконний тиск щодо потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає за належне визначити заставу відповідно ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., яка в достатній мірі гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважує не лише на обсяг повідомленої підозри та можливість настання тяжких наслідків для конкретної особи, однак і виходить з тих позицій Європейського Суду, відповідно до яких визначення суми коштів, яку повинна надати особа, виходячи лише з можливих розмірів збитків, не відповідає статті 5 § 3 Європейської Конвенції. Застава повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими ознаками, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Окрім цього, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного відповідні обов`язки, згідно положень ч. 5 ст. 194 КПК України.

Стосовно скарги захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне утримання під вартою слід зазначити наступне.

У відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесят двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу, а затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Так, захисник у своїй скарзі вказує на той факт, що фактично підозрюваного затримали об 23:40 год. 06.10.2023, натомість до суду підозрюваного було доставлено поза межами шістдесяти годин з моменту його затримання, а отже підозрюваний підлягає звільненню негайно.

В той же час, слідчим суддею встановлено, що 09 жовтня 2023 року о 10:27:26, тобто не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання, старший слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ).

Протокол затримання ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Таким чином, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_6 був затриманий та утримується під вартою без відповідних на те підстав, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене вище, скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне утримання під вартою слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04 грудня 2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, що відповідно становить 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва та надати документ, що це підтверджує, до ДУ "Київський слідчий ізолятор".

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО: 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ;

р/р UA1012089.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави визначити до 07 грудня 2023 року, але не більше строків досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне утримання під вартою залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1