Номер провадження: 11-кп/813/1135/23
Справа № 946/6124/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2023 якою задоволено подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області тазасудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

направлено для відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2022.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного його затримання.

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою суду задоволено подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та ОСОБА_7 засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, направлено для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 не виправдав проявлену до нього довіру та не виконав умови його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що не ухилявся від виконання обов`язку працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу), однак вказує, що у зв`язку з хворобою (хворі ноги та висип, екземи на шкірі) не міг звернутися з направленням до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися. Наголошує, що лікувався вдома сам, через відсутність коштів та через без грамотність не знав, що повинен звернутися до лікаря для фіксування хвороби, її лікування.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою клопотання Ізмаїльського районного відділу філії №1 ДУ «Центр пробації» в Одеській області - залишити без задоволення.

Засуджений ОСОБА_7 в судові засідання не з`являвся, про поважність причин своє неявки суд не повідомляв. При цьому судом вжиті належні заходи для повідомлення останнього про час та місце розгляду справи, однак вжиті заходи результату не дали, у зв`язку з неодноразовою неявкою ОСОБА_7 в судові засіданні суд своїми ухвалами від 11.07.2023 та 20.09.2023 застосував до останнього привід, однак застосований до засудженого привід не виконано, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання.

Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе здійснити розгляд справи за відсутності засудженого.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 75 КК України визначено право суду при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно, згідно з ч. 1 ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 №272/5 (далі Порядок).

Відповідно до абз. 2 п. 2.8 Розділу ІV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2022 ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (а.с. 3 - 5).

Постановою від 15.12.2022 ОСОБА_7 ознайомлено з встановленням днів явки до органу з питань пробації для реєстрації - перший, другий та третій понеділок кожного місяця (а.с. 18).

Крім того, 15.12.2022 ОСОБА_7 під розписку видано направлення до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштування, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). При цьому також під розписку засудженому роз`яснено, що йому надається десять днів для звернення за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного (а.с. 23, 24), однак останній до центру зайнятості не звернувся.

Також 15.12.2022 ОСОБА_7 роз`яснені покладені на нього судом обов`язки, а також він попереджений про те, що у разі невиконання покладених судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (а.с. 17).

В подальшому з листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_7 19.12.2022 та 02.01.2023 до центру зайнятості для реєстрації як безробітного не з`явився. (а.с. 19).

В подальшому у зв`язку з неявкою 19.12.2022 та 03.1.2023, а також з не зверненням за направленням до центру зайнятості для реєстрації як безробітного, 03.01.2023 інспектором пробації здійснений виїзд за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого останній надав пояснення, що не з`являвся до органу з питань пробації та до Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи, у зв`язку з тим, що в нього хворі ноги та йому важко ходити. При цьому за допомогою до лікарів не звертався, підтверджуючих документів про поважну причину неявки не надав (а.с. 34), у зв`язку з чим 03.01.2023 до нього було застосовано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (а.с. 35).

Однак, 09.01.2023 та 16.01.2023 ОСОБА_7 повторно знову не з`явився для реєстрації до органу з питань пробації та 17.01.2023 під час виїзду працівника органу пробації за місцем мешкання ОСОБА_7 , останній відмовився надавати пояснення в категоричній формі, але пояснив, що не має наміру більше з`являтися для реєстрації до відділу пробації та взагалі виконувати обов`язки, покладені на нього судом (а.с. 46).

Крім того, відповідно до інформації Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості станом на 18.01.2023 ОСОБА_7 з метою пошуку роботи також не звертався (а.с. 48).

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 2 ст. 1 66 КВК України встановлено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, частиною 3 зазначеної норми закону передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 під його особистий підпис був повідомлений про необхідність працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), однак незважаючи на застосовані до нього письмові попередження, останній без поважних причин систематично не виконував обов`язок, в тому числі а також не з`являвся до органу з питань пробації, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поведінка ОСОБА_7 свідчить про свідоме ігнорування покладеного на нього судом обов`язку та про його небажання ставати на шлях виправлення.

Апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що причини наведені ОСОБА_7 не є поважними, а досліджені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 маючи реальні об`єктивні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки та звернутися за направленнями до центру зайнятості, свідомо без поважних причин не виконав його.

Колегія судді не приймає до увагу доводи обвинуваченого щодо неможливості з`явлення до центру через хворобу, оскільки довідка на яку посилається засуджений видана 02.03.2023, тобто після постановлення оскаржуваного рішення та не має жодного відношення щодо підтвердження факту неможливості з`явлення до органу.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання органу з питань пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 532, 537-539 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2023 якою задоволено подання Ізмаїльського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області тазасудженого ОСОБА_8 направлено для відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2022 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4