Справа № 163/2103/23
Провадження № 1-кп/163/206/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000291 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Куснища Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним та придатним до проходження військової служби, у зв`язку із прийняттям Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» 18 серпня 2023 року о 13:00 годині отримав під особистий підпис персональну повістку про необхідність прибуття на 05:00 годину 22 серпня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_1 , для відправки по мобілізації у складі команди НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України. Всупереч приписам ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 без поважних причин ухилився від призову за мобілізацією та 22 серпня 2023 року у пункт збору для відправки до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією не прибув.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю та показав, що ухилився від призову на військову службу через страх за своє життя. Крім цього, має сім`ю, малолітню дитину та батьків, які є особами з інвалідністю, які потребують догляду та утримання з його сторони.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що не оспорює і визнає доведеними час, місце, спосіб, мотив вчинення ним кримінального правопорушення та фактичні обставини обвинувачення.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і дійшов висновку про повну доведеність винуватості ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також досудову доповіді органу пробації.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, на його поведінку скарг не надходило, шкідливих звичок не має, одружений, на утриманні має малолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Відповідно до наданої органом пробації в порядку ст.314 КПК України досудової доповіді, складеної з урахуванням соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 не становить високої небезпеки для суспільства чи для окремих осіб та його виправлення можливе без реального позбавлення волі.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі із можливістю застосування ст.75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього передбачених ч.1 ст.76 КК України обов`язків.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу індивідуалізації покарання і є достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: розписку про отримання повістки ОСОБА_4 та повістку на ім`я ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах цього провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1