Справа №141/273/23
Провадження №1-кп/141/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 14.04.2023 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, проживає по АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження, у якому 14.04.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні та зобов`язався: беззастережно визнати вину в обсязі пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень у судовому провадженні; надати стороні обвинувачення достовірну та повну інформацію, що стосується вчинення ним кримінального правопорушення; неухильно виконувати вирок суду. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні 31.10.2023 прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2023 та призначити покарання, визначене угодою, вирішити питання судових витрат на залучення експертів.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2023, а також зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок, погодився на призначення судом узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2023.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши угоду про визнання винуватості від 14.04.2023 та матеріали справи № 141/273/23, доходить наступних висновків.

Так, ч. 3 ст. 314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судовому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окремими пунктами, а саме :

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1)кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2)особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як убачається зі змісту укладеної 14.04.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , угоди про визнання винуватості, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України та призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Разом з тим, судом установлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.09.2023 у справі №755/12874/23 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003077 від 30.08.2023 відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.

Також вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2023 у справі №755/13631/23 у кримінальному провадженні №0003077 від 30.08.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 вирішено обчислювати з 30.08.2023. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

З огляду на викладене та установлені конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи той факт, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та судом ухвалено відповідний обвинувальний вирок, суд доходить висновку, що існує очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою від 14.04.2023 зобов`язань, зокрема, виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» (далі Постанова) визначено, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до п. 18 зазначеної Постанови, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень:

а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або

б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 фактично закінчено та до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором 14.04.2023, суд вважає за необхідне продовжити судовий розгляд кримінального провадження відповідно до вимог положень ч. 7 ст. 474 КК України у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 14 квітня 2023 року між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні 0000091 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

2. Розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1