Провадження № 274/3016/23
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/375/24

І м е н е м У к р а ї н и

22.01.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/3016/23 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 128 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7

представника потерпілої . . . . . . . ОСОБА_8

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

16 квітня 2023 року приблизно о 18 годині ОСОБА_4 перебував навпроти АДРЕСА_4, де між ним та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на ґрунті довготривалих неприязних відносин, який переріс у штовханину.

У цей час до останніх підійшла мати ОСОБА_9 ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_4 , не маючи на меті умисно заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_7 , маючи можливість передбачити настання шкоди для здоров`я ОСОБА_7 та не передбачивши її, розвернувшись до ОСОБА_7 , своєю правою рукою штовхнув останню, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на ґрунтове покриття на витягнуту ліву руку з упором на кисть.

Внаслідок цього потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки, що є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості, як таке, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_4 , передбачена ст. 128 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Однак по суті обвинувачення обвинувачений показав, що у той день вони з жінкою приїхали додому. Він пішов відкривати двері, а жінка розраховувалася з таксистом. У цей час сусід ОСОБА_10 обізвав його жінку матюками, він не стримався і вступився за жінку. Вони з ОСОБА_11 тримали один одного за «барки», і у цей момент ззаду до нього підскочила потерпіла і ОСОБА_12 , він їх не бачив. Потерпіла вдарила його три рази палицею по голові, ОСОБА_13 схопила ззаду за плече. Він вихопив палицю, відмахнувся і, можливо, тоді і штовхнув рукою потерпілу (під час подальшого допиту вказав, що потерпіла падала вже потім - коли він штовхнув біля криниці її сина ОСОБА_14 , після чого той своїм тілом штовхнув потерпілу і та впала на сідниці. Як падала на руки - не бачив, де взялися тілесні ушкодження на руці - не знає). Вже після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і потерпіла повалили його на землю і почали бити, у нього через це був перелом ноги. Він вважає несправедливим, що після такого притягують до кримінальної відповідальності саме його, вважає непомірною суму заявленого морального збитку у 50 тисяч, готовий відшкодувати матеріальний збиток, якщо потерпіла з рідними нададуть підтверджуючі документи про лікування.

Незважаючи на часткове невизнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана у залі суду потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що ОСОБА_15 є її сусідом, відносини у них погані. На Паску 16 квітня 2023 року до неї приїхала дочка з Києва , зібралася родина - діти, онуки, правнуки. Близько 17 години діти поїхали на Київ . Вона залишилася з сином ОСОБА_19 , з яким проживає по АДРЕСА_2 , поприбиралися. Син пішов курити у двір, курив біля гаража. Вона почула, як щось гупнуло. Вийшла. Йшов дощ. Побачила, що жінка ОСОБА_20 лежить у болоті, а обвинувачений біля дерева б`є її сина: син лежав на землі, а ОСОБА_15 стояв над ним, однією рукою тримав за горло, а кулаком другої руки, якої саме не скаже, бив сина у голову. Вона підскочила, почала відтягувати обвинуваченого від сина. Тоді ОСОБА_15 піднявся, вдарив її кулаком у потилицю, у спину, від чого вона впала вперед на руки і на ніс. Саме тоді і зламала руку. Син її підняв і посадив біля криниці. Обвинувачений підняв з болота жінку і потягнув додому. На ранок вона поїхала у травмпункт, де виявили перелом, наклали гіпс. Місяць вона була на лікуванні, до цього часу лікується. Обвинувачений нічого не відшкодовував, жодного разу, навіть, не вибачився. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Будучи допитаним як свідок, син потерпілої ОСОБА_9 пояснив суду, що обвинувачений ОСОБА_15 є їхнім сусідом, який вже давно робить їм капості, зокрема виливає їм помиї. Він тричі викликав на обвинуваченого патруль, ті приїжджали, але ОСОБА_15 не відкривав. Події ж відбувалися на Паску 2023 року. Він провів своїх. У цей час на таксі приїхали обвинувачений і ОСОБА_21 , ОСОБА_15 поволік співмешканку на подвір`я. При цьому сказав до нього: «Що дивишся». Потім ОСОБА_4 безпідставно звинуватив його у нібито зґвалтуванні жінки, почали битися. Бійка почалася біля його хвіртки, поза подвір`ям. Прибігла ОСОБА_22 , впала у болото. Також прибігла його мати, хотіла розборонити і у процесі отримала. Як саме отримала, як падала - він не бачив, бо бився з обвинуваченим. Бійка тривала хвилин 10-20. Його жінка була в хаті, вибігла, коли вже все заспокоїлося. Потім приїхала поліція, вони були вже у себе. Після бійки у нього на лобі були тілесні ушкодження. Також вже зранку у понеділок виявилося, що у матері напухла рука, поїхали у травмпункт, там виявили перелом.

З показань свідка ОСОБА_23 вбачається, що у неділю 16.04.23, це була Паска , до бабці (потерпілої) на свято приїхали гості. Коли гості пороз`їжджалися, вона сіла відпочивати, бо боліла спина. У хаті були вдвох з потерпілою, це по АДРЕСА_2 . Тут у хату зайшов чоловік ОСОБА_10 , у якого вся спина була у болоті. Вона вискочила на вулицю. Біля їхньої хвіртки у болоті сиділа дружина обвинуваченого і верещала. Вона підійшла, запитала, що трапилося. ОСОБА_4 сказав, що її чоловік намагався зґвалтувати жінку, що він має знайомих у прокуратурі і все одно доб`ється, що чоловіка посадять. Знову почалася потасовка між чоловіком і обвинуваченим. Вона боялася втрутитися. У цей момент вийшла потерпіла і підійшла до чоловіків, щоб розборонити. ОСОБА_4 стояв спиною до бабці, вихопив у тієї палицю, на яку потерпіла спирається при ходьбі, і правою рукою, продовжуючи стояти спиною до потерпілої, штовхнув ту у тулуб, потерпіла у цей момент стояла боком до обвинуваченого. Від цього поштовху рукою потерпіла впала вперед на траву у болото, на руки. Потім потерпіла піднялася і сіла на лавку, більше до чоловіків не підходила, обвинуваченого палицею по голові потерпіла не била, крім вищеописаного поштовху, потерпілу ніхто не чіпав. Вона ж у цей час почала викликати поліцію, але побачила, що до них повертає патрульна поліція. Поліцейські вийшли, запитали, де тут кого намагаються зґвалтувати, бо приїхали на такий виклик. Побачили ситуацію і розійшлися опитувати сторони. Зранку потерпіла скаржилася на біль у руці, та була синя, вона сказала їй їхати у травмпункт. Вдень потерпіла їй подзвонила і повідомила про перелом. Місяці півтора потерпіла лікувалася.

Як пояснила свідок ОСОБА_24 , ОСОБА_15 є її чоловіком, а потерпіла - сусідкою. З сусідами ОСОБА_25 у них склалися неприязні відносини, сусіди чомусь з перших же днів переїзду їх ненавиділи. У той день, на Паску , був вихідний, неділя, вони з чоловіком приїхали на таксі додому. Чоловік пішов відкривати двері, вона чекала біля їхнього подвір`я. У цей момент до неї підбіг ОСОБА_10 , обізвав, схопив за пальто і кинув у болото. Чому - не знає. Після падіння вона не могла піднятися, почала кричати. Вибіг чоловік. Тоді ОСОБА_26 кинувся до чоловіка і першим вдарив його. Почалася бійка. У цей час прибігла жінка ОСОБА_27 , яка через чоловіка почала дряпати обличчя ОСОБА_28 , а вже потім підбігла і потерпіла ОСОБА_25 - мати ОСОБА_19 , яка почала бити її чоловіка палицею по голові. Весь цей час вона лежала за метри півтора від бійки, кричала. Під час бійки була штовханина, потерпіла була праворуч від сина і видно під час штовханини або сама, або від поштовху ОСОБА_14 впала - назад, на спину, можливо, тоді і руку підставила при падінні на траву. ОСОБА_19 і ОСОБА_13 продовжували бити чоловіка, той врешті-решт впав і втратив свідомість. Була викликана поліція. Чоловік до ОСОБА_25 на подвір`я не заходив, ОСОБА_19 з подвір`я не витягував, все відбувалося біля їхньої огорожі. Бійка тривала хвилин 5-10. У результаті бійки у чоловіка була зламана нога, а у потерпілої - рука.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 також підтверджується:

*даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.04.23, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_7 зазначає, що 16.04.23 близько 19 години в АДРЕСА_3 ОСОБА_29 штовхнув її, від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки (т. 1, а.п. 7-8);

*даними висновку судово-медичної експертизи № 132 від 19.04.23, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено перелом лівої променевої кістки у типовому місці, механізмом утворення якого є падіння на витягнуту руку з упором на кисть, можливо в термін та за обставин, вказаних у постанові (тобто 16 квітня 2023 року приблизно о 19 годині внаслідок поштовху та послідуючого падіння на землю), відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я. На тілі ОСОБА_7 виявлено не менше 1-го місця прикладання сили (т. 1, а.п. 18). Отже даними висновку підтверджується час та спосіб вчинення злочину, механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.23 з фототаблицею до нього, при проведенні якого свідок ОСОБА_23 на місцевості показала коли, де та як конфліктували ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , як до них підійшла потерпіла ОСОБА_7 , як ОСОБА_4 відштовхнув потерпілу правою рукою і як після цього потерпіла впала вперед на руки (т. 1, а.п. 26-32). Дані протоколу про час, місце вчинення злочину відповідають обставинам висунутого обвинувачення, показанням потерпілої, свідків та іншим матеріалам кримінального провадження;

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.23 з фототаблицею до нього, при проведенні якого потерпіла ОСОБА_7 на місцевості показала коли, де та як конфліктували ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , як вона підійшла до ОСОБА_4 позаду, як ОСОБА_4 штовхнув її правою рукою і як після цього вона впала вперед, спершись на руки (т. 1, а.п. 33-37). Дані протоколу про місце, час, спосіб вчинення злочину відповідають показанням потерпілої, свідків та іншим матеріалам кримінального провадження і повністю підтверджують обставини обвинувачення;

*даними висновку судово-медичної експертизи № 137 від 21.04.23, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитися в термін та за обставин, на які вказала свідок ОСОБА_23 під час проведення слідчого експерименту за її участі від 19.04.23 (т. 1, а.п. 39-40). Отже даними висновку підтверджується правдивість і ґрунтовність показань свідка щодо поштовху з боку ОСОБА_4 , від чого відбулося падіння потерпілої з ушкодженням руки;

*даними висновку судово-медичної експертизи № 151 від 21.04.23, згідно з яким тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 , могли утворитися в термін та за обставин, на які вона вказала під час проведення слідчого експерименту за її участі від 19.04.23 (т. 1, а.п. 42). Отже даними висновку підтверджується правдивість і ґрунтовність показань потерпілої щодо поштовху з боку ОСОБА_4 , від чого відбулося її падіння з ушкодженням руки;

*даними долученої до матеріалів провадження як документ завіреної слідчим копії акту судово-медичного обстеження (дослідження) № 131 від 19.04.23, відповідно до якого при судово-медичному обстеженні ОСОБА_4 виявлено синець та садна на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом бічної кісточки лівого гомілково-ступневого суглобу, механізмом утворення якого є раптове різке відхилення або поворот стопи назовні, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних обстеженим (тобто 16.04.23 близько 18 год при нанесенні сусідами ударів руками, ногами, палицею по тілу (т. 1, а.п. 45). Отже тілесних ушкоджень на голові у обвинуваченого, які б виникнули від неодноразових ударів палицею по голові - не виявлено;

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.05.23 з фототаблицею до нього, при проведенні якого підозрюваний ОСОБА_4 показав як він стояв навпроти ОСОБА_9 під час конфлікту, як позаду нього стояла ОСОБА_7 , як він відштовхнув потерпілу від себе (показати як потерпіла впала не зміг, оскільки не бачив) (т. 1, а.п. 67-70). Дані протоколу про спосіб вчинення злочину відповідають показанням потерпілої, свідків та іншим матеріалам кримінального провадження і підтверджують обставини обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому судом для забезпечення дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - Право на справедливий суд до матеріалів провадження під час судового розгляду долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Заперечення винуватості ОСОБА_4 , одні з його показань про те, що він злочин не скоював, потерпілу не штовхав, суд оцінює як захисну позицію, намагання уникнути кримінальної та матеріальної відповідальності.

Проаналізувавши всі докази в їхній сукупності, зокрема показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дані протоколів проведення слідчих експериментів, дані висновків судово-медичних експертиз, суд вбачає, що показання потерпілої і свідків з її сторони ґрунтовні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, в тому числі і тими, які мають об`єктивне джерело походження, показання ж обвинуваченого у частині є такими, що суперечать дослідженим доказам та підкріплюються частково лише показаннями його дружини.

Оцінюючи докази, суд бере до уваги, що показання всіх допитаних у провадженні свідків мають суб`єктивний характер і можуть мати на меті сприяти одній з сторін: або потерпілій, або обвинуваченому. Тому суд перш за все враховує докази, які мають об`єктивне джерело походження, а саме висновки судово-медичних експертиз. Відповідно до цих висновків встановлено як час заподіяння тілесних ушкоджень, у який абсолютно відповідно до всіх досліджених доказів у потерпілої був конфлікт виключно з обвинуваченим, так і механізм спричинення тілесних ушкоджень - виявлений у потерпілої перелом є абсолютно типовим і виникає після падіння особи (у нашому випадку з наданням тілу прискорення) на витягнуту перед собою руку з контактуванням кисті при падінні. Як показання обвинуваченого, так і показання свідка-дружини у цій частині відповідно спростовуються висновками експертиз. При цьому суд звертає увагу, що показання всіх учасників про причини, деталі перебігу конфлікту є суперечливими, різняться між собою, однак це цілком природно - кожна із сторін бажає показати свої дії у вигіднішому світлі. Однак такі показання не впливають на предмет обвинувачення - суд під час розгляду мав встановити і перевірити, чи було діяння обвинуваченого у виді поштовху потерпілої з наступним падінням потерпілої на руку і цей предмет судового розгляду повністю знайшов своє підтвердження.

Оцінюючи ситуацію з точки зору наявності/відсутності стану необхідної оборони, суд зважає, що потерпіла є 84-річною жінкою, яка без палиці самостійно і пересуватися не може, вже не кажучи про можливість здійснювати суспільно небезпечне посягання, яке б могло завдати хоча б якусь суспільно значущу шкоду. За будь-яких умов будь-який дорослий чоловік може уникнути впливу з боку жінки такого похилого віку зі складнощами пересування без заподіяння їй шкоди. Обставини та обстановка подій, всі досліджені у провадженні докази вказують, що на час спричинення тілесних ушкоджень не було ні суспільно небезпечного посягання з боку потерпілої, ні реальної загрози такого посягання, що потребувало б негайного відвернення чи припинення посягання, тобто у ОСОБА_4 був відсутній стан необхідної оборони. Відповідно за відсутності такого стану в діях ОСОБА_4 не буде перевищення меж такої оборони.

Оцінивши ж наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 128 КК України, як необережне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не встановив. Суд не визнає такою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину заперечує.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, пенсіонер, за місцем проживання характеризується як особа, яка громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, до створення конфліктних ситуацій не схильний, не притягувався до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що обвинувачений є пенсіонером, не працює, що виключає можливість призначення покарання у виді громадських, виправних робіт, обмеження волі, єдиним можливим видом покарання для призначення з санкції статті залишається позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи характер діяння обвинуваченого, який під час конфлікту з іншим чоловіком не мав умислу на спричинення шкоди потерпілій, беручи до уваги запропоновану учасниками умовну міру покарання, ненаполягання потерпілої на суворій мірі покарання, враховуючи вік обвинуваченого, його позитивні характеристики, те, що він раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, суд приходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На думку суду, саме такий захід примусу є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки заподіяна шкода потерпілій і причинний зв`язок її настання з діями обвинуваченого доведено разом з висунутим обвинуваченням дослідженими доказами. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування, суд враховує, що така шкода заподіяна суспільно небезпечними діями обвинуваченого, враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілої, яка втратила на тривалий час здоров`я і вимушена була вживати заходи для відновлення попереднього стану, будучи у вкрай поважному віці пережила душевні страждання, пов`язані із діями стороннього чоловіка, втратою здоров`я та необхідністю відновлення справедливості, не отримала від обвинуваченого жодного відшкодування та, навіть, елементарного вибачення. Водночас суд бере до уваги обставини спричинення шкоди, зокрема те, що заподіяння шкоди було виключно необережним, у умовах конфлікту з сім`єю потерпілої, за результатами якого обвинувачений також отримав тілесні ушкодження, зокрема, і середнього ступеню тяжкості, враховує вік, соціальне положення обвинуваченого, його майновий стан, бере до уваги характер отриманого ушкодження, яке є одиничним, і відсутність доказів на підтвердження хоча б якогось порівняно сильного душевного страждання, керується при цьому принципом розумності і достатності, і вважає, що визначений розмір відшкодування в сумі 7000 тис. грн. є достатньою справедливою сатисфакцією.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року 03 (трьох) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди. Решту позовних вимог ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1