ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/187/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 629/221/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги захисника підозрюваного- адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000063 від 13 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2024 задоволено клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави.

Визначено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.03.2024 до 17:57 год. в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання підозрюваного та його захисника - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що ухвала слідчим суддею постановлена без врахування всіх обставин провадження, є необґрунтованою, винесена всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, оскільки застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є виключним і його необхідність не доведена прокурором.

Зазначає, що під час розгляду клопотання, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.

Захисник вважає, що існування ризиків базується виключно на припущеннях слідчого, слідчим та прокурором не доведено, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утримання неповнолітню доньку, яку виховує сам, оскільки його колишня дружина позбавлена батьківських прав. Підозрюваний ОСОБА_7 проходив службу в ЗСУ, є депутатом місцевої селищної ради та в судовому засіданні заявляв про бажання співпрацювати з органами слідства.

Також апеляційну скаргу подано підозрюваним ОСОБА_7 в якій він просить ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2024 змінити, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням засобу електронного контролю.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_7 зазначає, що застосований стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є занадто суворим.

Просить прийняти до уваги, що раніше до відповідальності не притягався, є законослухняним громадянином, у нього на утримання знаходиться неповнолітня дитина - ОСОБА_8 та на даний час йому необхідно вирішити питання про організацію опікунства над неповнолітньою дитиною, організувати оплату комунальних послуг, вирішити питання з кредитними зобов`язаннями.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000063 від 13.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України.

14.01.2024 о 17:57 год. ОСОБА_7 затримано в порядку статті 208 КПК України.

14.01.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України, тобто хуліганство та насильство щодо працівника правоохоронного органу.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення інкримінованих йому злочинів, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому, з врахуванням вимог частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу - застави.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296, частиною 2 статті 345 КК України..

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що жоден з вказаних у клопотанні слідчого ризик, не знайшов свого обґрунтованого підтвердження, спростовуються матеріалами провадження та з цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Надаючи оцінку можливості переховуватися підозрюваним від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Належить також врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, знищити чи приховати докази, які мають істотне значення для кримінального провадження, здійснити незаконний вплив на потерпілого, яка є його колишньою дружиною.

Також суд апеляційної інстанції не виключає вірогідність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним процесуальних обов`язків.

На переконання апеляційного суду, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного, з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника та підозрюваного про наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зав`язків, обставин, які його позитивно характеризують, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінальних правопорушень у яких він підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваним, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не вбачає.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: