СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1742/24
пр. № 1-кп/759/854/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0002296 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.12.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 не отримуючи в установленому законом порядку посвідчення водія, яке знаходиться в офіційному обігу на території України, в невстановлені дізнанням час та місці, звернувся до невстановленої дізнанням особи з проханням посприяти скорішому отриманню ним вказаного офіційного документу. Коли невстановлена дізнанням особа погодилась допомогти ОСОБА_3 то останній, з метою виконання свого протиправного умислу, в невстановлені дізнанням час та місці, надав вказаній невстановленій дізнанням особі свої анкетні дані для виготовлення бланку посвідчення водія, чим вчинив пособництво в підробленні документа, який видається установою та надає права.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи в невстановленому місці, в невстановлений час, виготовила підроблене посвідчення водія серії серії НОМЕР_1 від 29.09.2023, видане ТСЦ № 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1994 року № 340 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке відповідно до п.п. 2.1 а) та 2.4 Правил дорожнього руху України (які діють з 01.01.2002 року зі змінами) водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки на вимогу поліцейського, залишив дане посвідчення в себе, та в подальшому почав його використовувати для можливості керувати транспортними засобами.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/111 -24/107-ДД від 08.01.2024, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 - не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Відповідно до листа ГСЦ МВС України за № 31/19-95-2024 від 02.01.2024 посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , 03.10.1958 не видавалось. Інформація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 в ЄДР відсутня.

В подальшому, ОСОБА_3 маючи прямий умисел на використання завідомого підробленого документа, з метою отримання права керувати транспортними засобами, зберігав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.09.2023, нібито на його ім`я.

При цьому, ОСОБА_3 29.12.2023, приблизно о 20.00 годин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Михайла Котельникова, 87 у м. Києві, в порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений поліцейським. Далі ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції надати документи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.09.2023, ніби видане на його ім`я, є підробленим, використав його, пред`явивши працівникам поліції та був викритий останніми. В подальшому, вказане посвідчення водія було вилучено працівниками поліції.

Обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України вірна, оскільки він вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається державною установою, та надає права, з метою його використання; та використав завідомо підроблений документ.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує характер вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання останнього - відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання у виді штрафу.

При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення експертизи № СЕ-19/111-24/107-ДД від 08.01.2024, що становить 1514 гривень 56 копійок.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість проведення експертизи, що становить 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок на користь держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.09.2023 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1