Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1255/23
Номер провадження 1-кс/530/500/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 р. Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, фізичної особи підприємця, раніше не судимому, у вигляді особистого зобов`язання, -

В С Т А Н ОВ И В :

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000384 від 09.08.2023, за ознаками складу злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Заступник начальника відділення поліції начальник слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням погодженням начальником Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу підозрюваномуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання.

27.09.2023 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Заявлене клопотання начальник СВ мотивує тим, щоОСОБА_4 у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час придбав 250 патронів, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , всупереч вимогам, передбаченим «Положенням про дозвільну систему» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576 та наказами Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21.08.1998 р. та № 292 від 13.04.1999 р., переніс вказані патрони до власного житлового будинку в АДРЕСА_1 , де зберігав їх в період до 22.08.2023 року.

22.08.2023 року, маючи умисел на збут вище вказаних патронів ОСОБА_4 попередньо домовившись з ОСОБА_6 про продаж йому патронів, цього ж дня через відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: с.Зазим?я, вул.Широка, 17-а, Броварського району, Київської областіо 16 годині 24 хвилини відправив поштове відправлення з патронами до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» в м.Зіньків, вул.Погрібняка, 8-б, Полтавського району Полтавської області на ім`я отримувача ОСОБА_6 , таким чином незаконно збув ОСОБА_6 250 (двісті п`ятдесят) патронів, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-23/13064-БЛ від 25.08.2023, являються бойовими припасами. Дані патрони є гвинтівковими спортивно-мисливськими патронами калібру 5,6 мм. кільцевого запалення, виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, за що отримав грошові кошти в сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, носінні, зберіганні та збуті боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невстановлений час придбав 750 патронів, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , всупереч вимогам, передбаченим «Положенням про дозвільну систему» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 576 та наказами Міністерства внутрішніх справ № 622 від 21.08.1998 р. та № 292 від 13.04.1999 р., переніс вказані патрони до власного житлового будинку в АДРЕСА_1 , де зберігав їх в період до 13.09.2023 року.

13.09.2023 року, маючи умисел на збут вище вказаних патронів ОСОБА_4 попередньо домовившись з ОСОБА_6 про продаж йому патронів, цього ж дня через відділення №6 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м.Бровари, вул.Київська, 150, Київської областіо 19 годині 25 хвилини відправив поштове відправлення з патронами до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» в м.Зіньків, вул.Погрібняка, 8-б, Полтавського району, Полтавської області на ім`я отримувача ОСОБА_6 , таким чином незаконно збув ОСОБА_6 750 (сімсот п`ятдесят) патронів, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-23/14218-БЛ від 21.09.2023, являються бойовими припасами спортивно-мисливськими патронами «FEDERAL AMERICAN EAGLE», кільцевого запалення, калібру 22 LR, виготовлені промисловим способом. Дані патрони придатні для стрільби, за що отримав грошові кошти в сумі 3780 (три тисячі сімсот вісімдесят) гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у придбанні, носінні, зберіганні та збуті боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання про обрання міри запобіжного заходуОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий посилається на те, що підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваногоОСОБА_4 згідно ч.1 ст. 177 КПК України є запобігання спробам:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше, аналогічне інкримінованому, кримінальне правопорушення.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин, який є тяжким. Так, відповідно до ст.12 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до 7 років позбавлення волі. Тому, існує ризик, що через усвідомлення тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового слідства, суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне, тому є необхідність у перешкоджанні встановленню обставин скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, зміни показів, введення слідства в оману, тощо, тому є обґрунтований ризик вважати, що останній без застосування запобіжного заходу продовжить свою злочинну діяльність.

Окрім цього, необхідно зазначити, що обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання буде стимулювати його щодо явки до слідчого для проведення слідчих дій та суду для участі в судових засіданнях.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в тому числі з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

В судове засідання заступник начальника відділення поліції начальник слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, але написав заяву, що подане клопотання підтримав з підстав у ньому наведених, підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечують та просили розглянути без їх участі, прокурор в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про підтримання клопотання слідчого та розгляд справи без його участі, вивчивши наявні матеріали, якими слідчий обґрунтовує заявлене клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходжу до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 09.08.2023, за ознаками складу злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

27.09.2023 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду предмету - планшету від 23.08.2023; протоколом огляду грошових коштів від 23.08.2023;протоколом огляду покупця від 23.08.2023;протоколом добровільної видачі від 23.08.2023;висновком експертизи зброї №СЕ-19/117-23/13064-БЛ від 25.08.2023;протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.08.2023; протоколом огляду грошових коштів від 15.09.2023;протоколом огляду покупця від 15.09.2023;протоколом добровільної видачі від 15.09.2023;висновком експертизи зброї №СЕ-19/117-23/14218-БЛ від 21.09.2023:протоколом огляду предмету планшету від 15.09.2032; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 15.09.2023;протоколом проведення обшуку від 27.09.2023;повідомленням про підозру від 27.09.2023;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.09.2023;речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Тобто, сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 263 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що підтверджується долученими до клопотання копіями матеріалів; суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, вік підозрюваного, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, стан здоров`я ОСОБА_4 який є працездатною, здоровою особою, соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з позитивної сторони. При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначено, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до §1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув"язнення.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польші) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

У рішенні в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) ЄСПЛ вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов"язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов"язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов"язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 на даний час є ФОП, має на утриманні трьох малолітніх дітей, враховуючи його вік, який є зрілою особою, щоб відкинути в сторону можливість помилкового обрання ним злочинного шляху, має родичів на території України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій, які виразилися у придбанні, носінні, зберіганні та збуті боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, враховуючи існуючу ситуацію в Україні, оскільки, на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що він може вчинити нове правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування, щоб уникнути покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.176,177,179,184,186,187,193, 194, КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді особистого зобов`язання задоволити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, має вищу освіту, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, фізична особа підприємець, раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 діб.

Строк дії запобіжного заходу рахувати з 09 листопада 2023 року по 07 січня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз"яснити підозрюваномуОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов"язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти назаступника начальника відділення поліції начальника слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в справі.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1