ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4196/23

Провадження № 1-кп/210/564/23

18 грудня 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження №0000690 за яким обвинувачується:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Іскрівка, Петрівського р-н, Кіровоградської обл., українець, громадянин України, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 13.03.2002 Металургійним районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з випробувальним терміном 1 рік, звільнений з залу суду.

2) 29.12.2003 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднати не відбутий строк за вироком від 13.03.2002 до відбуття: 6 років позбавлення волі.

3) 06.12.2007 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 393, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, від 29.12.2003 до відбуття: 6 років та 6 місяців позбавлення волі в виправній колонії.

4) 28.01.2008 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. За ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочину шляхом поглинанням покарання за вироком Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу від 06.12.2007 до відбуття: 6 років та 6 місяців позбавлення волі в виправній колонії.

5) 17.11.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

6) 10.02.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

7) 27.01.2015 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17.11.2014 більш суворим за даним вироком до відбуття: 4 роки позбавлення волі, запобіжний захід не обирався.

8) 11.03.2015 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом не відбутого покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10.02.2015 до відбуття: 4 роки та 1 місяць позбавлення волі, запобіжний захід не обирався. Звільнений 29.09.2017 Синельниківською виправною колонією за ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 8 місяців та 2 дні

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2023 в період часу приблизно з 16.00 години до 17.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого тимчасово проживання - в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на кухні спільно зі своїми знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживав спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртного, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 сталася словесна сварка, в ході якої вони ображали один одного нецензурною лайкою, і ОСОБА_6 штовхнув ногою належного ОСОБА_4 собаку, який знаходився на кухні. На цьому ґрунті у ОСОБА_4 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_6 , і він вигнав останнього з квартири без взуття та зачинив за ним вхідні двері. Однак ОСОБА_6 не бажав залишати приміщення квартири, і став стукати у вхідні двері квартири АДРЕСА_2 та нецензурною лайкою вимагати впустити його назад до приміщення і забрати свої речі, тим самим порушуючи громадський порядок.

Вказані дії ОСОБА_6 обурили ОСОБА_4 викликавши у нього гостру неприязнь до нього та умисел на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, не переслідуючи мети спричинення смерті. Діючи з цією метою, ОСОБА_4 взяв коридорі даної квартири належний йому слюсарний молоток, і таким чином підшукав собі знаряддя для спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Відразу ж після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з мотивів гострої неприязні до нього, утримуючи в правій руці підшуканий ним слюсарний молоток, близько о 17:00 годині 23.06.2023 року вийшов на сходовий майданчик 1-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де стояв ОСОБА_6 , і умисно, зі значною силою, завдав останньому два удари робочою, металевою частиною даного слюсарного молотка в ділянку голови зліва, та два удари в передню частину тулубу, після чого вирішив, що досяг бажаного результату та перестав завдавати йому тілесні ушкодження.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми: вдавлений уламковий перелом лівої скроневої кістки, вдавлений перелом лівої тім`яної кістки, забій головного мозку 1 ступеню, пневмоцефалія, забійні рани голови; закрита травма грудної клітини: перелом 9 ребра ліворуч; закрита травма черевної порожнини: розрив селезінки, забій лівої нирки. Гемоперитоніум. Травматичний шок 1 ступеню.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1072 від 13.07.2023 закрита травма грудної клітини: перелом 9 ребра ліворуч за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби. П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: вдавлений, уламковий перелом лівої скроневої кістки, забій головного мозку 1 ступеню, пневмоцефалія, забійні рани в завушній області та в скроневій області ліворуч; закрита травма черевної порожнини: розрив селезінки з послідуючим її видаленням, забій лівої нирки, гемоперитоніум за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.»б,к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Відповідальність за вказане діяння передбачена ч.1 ст.121 КК України за ознаками «умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

В ході судового засідання сторони повідомили суд про укладання угоди про визнання винуватості та надали суду угоду про визнання винуватості від 18.12.2023 року у даному кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим (надалі-сторони) згідно з якою останній повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, погоджується з призначеним покаранням.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, оскільки обвинувачений під час досудового слідства беззаперечно визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував спричинені злочином збитки та примирився з потерпілим, таке покарання буде достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Сторони розуміють, наслідки укладання та затвердження означеної угоди для сторін відповідно до ст. 473 КПК України, що стверджується їх підписами в угоді та поясненнями в судовому засіданні.

Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні сторони (у т.ч.-захисник)угоду підтримали, просили її затвердити. Відповідно до умов угоди, обвинувачений визнав себе винним у скоєнні даного злочину у повному обсязі.

Потерпілий, якому було докладно роз`яснено його права та правові наслідки укладання угоди, в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, призначення зазначеного в ній покарання обвинуваченому та підтвердив примирення з ним та відшкодування йому заподіяної шкоди.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.6 ст.474 КПК України, шляхом отримання пояснень сторін, яким у встановленому порядку роз`яснені їх права, переконався, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зазначена в угоді міра покарання лежить у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.121 КК України, у якій обвинувачений визнав себе винним, міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.

На підставі викладеного суд вважає, що угода, укладена сторонами у даному кримінальному провадженні підлягає затвердженню.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 домашній арешт - до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 17.02.2024 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Питання про речові докази вирішується згідно ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

-рюкзак, сумку, кепку, светри, майку, шорти, кросівки, бинт еластичний, напульсник (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) повернути власнику, потерпілому ОСОБА_6 ;

-змив з рідиною, контрольний змив, зразок матеріалу (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) знищити;

-фрагменти тканин, молоток, зіскоб (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) знищити;

-сліди папілярних ліній (долучено до матеріалів справи) зберігати у справі.

Арешт, накладений на вищевказане майно згідно ухвали суду від 26.06.2023 року (т.1, а.с.36-38) скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи (т.1, а.с.107) у сумі 1912 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.12.2023 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити визначене угодою покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 3 (три) роки, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК Українипокласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Продовжити обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт - до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 17.02.2024 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової дактилоскопічної експертизи у сумі 1912 грн.

Речові докази:

- рюкзак, сумку, кепку, светри, майку, шорти, кросівки, бинт еластичний, напульсник (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) повернути власнику, потерпілому ОСОБА_6 ;

- змив з рідиною, контрольний змив, зразок матеріалу (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) знищити;

- фрагменти тканин, молоток, зіскоб (поміщено до камери схову ВП2 КРУП, т.1, а.с.30) знищити;

- сліди папілярних ліній (долучено до матеріалів справи) зберігати у справі.

Арешт, накладений на вищевказане майно згідно ухвали суду від 26.06.2023 року (т.1, а.с.36-38) скасувати.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1