Справа № 629/703/24
Провадження № 1-кс/629/163/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000040 від 08.01.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 05.02.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з 22-00 год. до 06-00 год. ранку, до підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказує, що 29.12.2023, близько 16-00 год, ОСОБА_5 , на відкритій ділянці місцевості, яка розташована між смт.Панютине та с.Катеринівка Лозівського району Харківської області, зустрів раніше малознайомого ОСОБА_8 , з яким перебував у неприязних відносинах. На ґрунті неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла словесна перепалка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , з мотиву неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , схопив за верхній одяг ОСОБА_8 та кулаком наніс йому не менше трьох ударів по обличчю, в наслідок чого останній впав на спину. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 не менше 2 ударів ногою по тулубу зліва та не менше 2 ударів ногою по тулубу зправа, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної тупої травми грудної клітини і живота у вигляді закритих переломів 9-10-го лівих ребр по середньо-паховій лінії без зміщення та розриву селезінки з розвитком гемоперитонеума, які є тяжким тілесним ушкодження, що небезпечне для життя, в момент заподіяння.

Слідчим суддею встановлено, що 08.01.2024 до єдиного реєстру досудових розслідувань було внесене кримінальне провадження №0000040 за ст.121 ч.1 КК України.

31.01.2024 ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 де суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя є вагомою підставою для застосування запобіжного заходу, при цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вивчивши матеріали справи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, допитавши підозрюваного ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту запропонованого слідчим та прокурором не заперечував, захисника ОСОБА_4 , яка заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 який на задоволенні клопотання наполягав, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний період доби.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться захисником, в тому числі щодо наявності поранень у підозрюваного отриманих із захистом Батьківщини, наявності на утриманні неповнолітньої дитини та вагітної жінки, проте на думку слідчого судді ці доводи не свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який йому інкримінуються, та не стали для нього стримуючим фактором і не можуть бути достатніми для спростування наявності ризиків переховування його від правосуддя, впливу на потерпілого та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому в даному конкретному випадку слідчий суддя приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,181,369-372,395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000040 від 08.01.2024, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати вищевказане житло з 22-00 год. до 06-00 год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого щочетверга з 09-00 год. до 17-00 год.;

2) не відлучатися за межі Лозівського району Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , визначити до двох місяців тобто до 31.03.2024.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відмовити.

Копію даної ухвали негайно направити для виконання Лозівському РВП ГУНП в Харківській області, слідчому ОСОБА_6 , прокурору ОСОБА_3 до відома та вручити підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_10