Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1743/23
номер провадження 1-кс/695/1208/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів інформації, яка знаходиться в розпорядженні операторів та провайдерів телекомунікацій,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000637 від 13.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів інформації, яка знаходиться в розпорядженні операторів та провайдерів телекомунікацій.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 13.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2023 невідома особа по телефону завідомо неправдиво, зателефонувавши на спецлінію « НОМЕР_1 », повідомила про замінування будівлі в селі Нова Дмитрівка, Золотоніський район, Черкаська область.

Виїздом на місце події було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбувається чергова сесія громади. Було евакуйовано всіх людей та перевірено всі приміщення, підозрілих чи вибухонебезпечних предметів виявлено не було.

Основна версія, що дане повідомлення про замінування, було здійснено з метою зупинки проведення сесії ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якій вирішувалось питання про оголошення недовіри голові ОТГ ОСОБА_5 .

Як зазначено у клопотанні, встановлено, що абонентський номер НОМЕР_2 , відразу після дзвінка на спецлінію «102» вимкнувся, та не працює. Оперативним шляхом встановлено, що абонентський номер НОМЕР_2 , на момент скоєння кримінального правопорушення працював мобільному терміналі з ІМЕІ « НОМЕР_3 ».

За допомогою мережі Інтернет, а саме web-ресурсу, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено що ІМЕІ « НОМЕР_3 » мобільного терміналу належить мобільному телефону марки «KENXINDA S1».

У ході виконання доручення слідчого до матеріалів кримінального провадження, було долучено диск з аудіо записом розмови дзвінка невідомої особи на спецлінію « НОМЕР_1 » з повідомлення про замінування приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з жителями села Нова Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області, останнім було запропоновано прослухати даний аудіо запис розмови дзвінка на спецлінію « НОМЕР_1 ». Після прослуховування всі однозначно сказали, що за всіма ознаками (тембром, інтонацією, чіткістю вимови), це голос ОСОБА_6 .

Також було встановлено свідка, котрий забажав залишитись анонімним, оскільки він побоюється за своє життя та здоров`я, який повідомив, що він особисто знайомий з ОСОБА_7 , знає його досить тривалий час, та підтримує дружні відносини. Та під час спілкування його з ОСОБА_8 , останній розповів, що це він зробив повідомлення на спецлінію « НОМЕР_1 », про замінування сільської ради в селі Нова Дмитрівка, та для цього він користувався новим мобільним телефоном та сім карткою, які в подальшому надійно заховав за місцем проживання.

09 серпня 2023 року під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження було допитано в якості свідка ОСОБА_6 . Допит проводився із застосуванням безперервного відеозапису та записано на компакт диск, який у подальшому разом із аудіо записом повідомлення невстановленої особи про замінування сільської ради було направлено до експертної установи для проведення судово-фоноскопічної експертизи.

Згідно з висновком судового експерта від 19.09.2023 № СЕ-19-23/52294-В3 повідомлення про замінування на наданій для проведення еспертизи фонограмі здійснював ОСОБА_9 .

У ході проведення оперативних заходів було встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_1 .

07 листопада 2023 року ОСОБА_9 оголошено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Посилаючись на те, що у ході досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, виникли підстави вважати, що у ОСОБА_9 є можливі спільники, у зв`язку з чим виникла необхідність отримання інформації про взаємоз`єднання абонентських номерів: « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 » з прив`язкою до базових станцій, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням до суду.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, згідно з клопотанням просять розглянути дане клопотання без їх участі.

Представники операторів стільникового зв`язку для розгляду клопотання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання вважає, що клопотання не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

При цьому ч. 5 ст. 132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором. При цьому ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до якої у клопотанні зазначається: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні (п. 5) та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6). Крім того ст. 162 КПК України визначені речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю, до якої, згідно п. 7 вказаної статті, відноситься інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати слідчий, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України (інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо) належить до охоронюваної законом таємниці, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований.

Отже інформація, доступ до якої просить слідчий є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами. Разом із тим, досліджуючи вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги норм КПК України слідчим виконані не були.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000637 від 13.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час здійснення протиправних дій могли використовуватися абонентські номери: « НОМЕР_4 », « НОМЕР_5 ».

Так, в підтвердження обставин викладених у клопотанні слідчим до клопотання було долучено наступні копії: витяг з ЄРДР, постанова про створення групи слідчих від 13.05.2023, постанова про призначення групи прокурорів від 09.08.2023, рапорт оперуповноваженого Сектору кримінальної поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 13.05.2023, протокол огляду місця події від 25.04.2023, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 17.05.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.08.2023, висновок експерта№ СЕ-19-23/52294-В3 від 19.09.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 06.11.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 06.11.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 06.11.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 06.11.2023, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 07.11.2023, рапорт старшого оперуповноваженого Сектору кримінальної поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 від 09.11.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, дослідивши клопотання слідчого, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що жодна із обставин передбачених ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчим доведена не була.

Так в матеріалах клопотання відсутні докази того, що під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено оперативно-розшукові заходи, а саме радіотехнічну розвідку, в результаті чого отримано ідентифікаційні данні базових станцій операторів рухомого (мобільного) зв`язку, в зоні дії яких розташовано місце скоєння злочину, населений пункт, в якому проживає особа, яка може бути причетна до вчинення даного кримінального правопорушення з даними геолокації місця розташування.

А так само в матеріалах клопотання відсутні доручення працівникам УОТЗ провести аналіз отриманої в операторів мобільного зв`язку інформації та встановити чи фіксувались з`єднання абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_9 в зоні дії базових станцій, що обслуговують територію відповідно до довідки РТО, а також аналіз роздруківок телефонних з`єднань із прив`язкою до місцевості.

Разом з тим копія рапорту не може взагалі підтверджувати чи спростовувати ті чи інші обставини у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, відноситься до внутрішніх документів ІНФОРМАЦІЯ_6 . Більш того, в розумінні ст. 84 КПК України, рапорт не є доказом у справі, оскільки фактичні дані, які отримані з джерел, що не передбачені даною нормою, не можуть бути використані у доказуванні як докази, а тим паче не може бути достовірною інформацією, як слідчий зазначає в своєму клопотанні, а тому слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи дійсно за даними адресами діють саме ці базові станції операторів мобільного зв`язку, а також те, що запитувана слідчим інформація сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи слідчого та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань слідчого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_20