печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , щодо скасування рішення про видачу особи та скасування постанови начальника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.03.2021, відносно громадянина рф ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

30.11.2023 провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , щодо скасування рішення про видачу особи та скасування постанови начальника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.03.2021, відносно громадянина рф ОСОБА_5 .

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що на сьогодні існують об`єктивні протиріччя у прийнятому рішенні за запитом про видачу ОСОБА_5 правовим органам російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку з недостатньою перевіркою наявності вищевикладених підстав у статті 589 КПК України та у зв`язку з нововиявленими обставинами, а відтак наявні підстави для скасування постанови про видачу (екстрадицію) особи з огляду на наступне.

Згідно ст. 27 та ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Адвокат у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, просить відмовити, у зв`язку із її необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як визначено у п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Аналіз наведеної норми свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.

Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.

Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі, та прийняття рішення за відповідним запитом.

Згідно ч. 1 ст. 590 КПК України, після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Слідчим суддею встановлено, що постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про видачу (екстрадицію) особи від 03.03.2021 року, прийнято рішення про видачу до російської федерації громадянина рф ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 541 КК України, екстрадиційна перевірка це діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_5 Офіс Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київській міській прокуратурі.

Як визначено у ч. 1 ст. 554 КПК України, отримавши запит про міжнародну правову допомогу від запитуючої сторони, уповноважений (центральний) орган України розглядає його на предмет обґрунтованості і відповідності вимогам законів або міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 КК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 5-1) є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.

Згідно ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Так, до Генеральної прокуратури України 02.01.2020 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 03.09.2020 затримано у м. Києві, у зв`язку з розшуком російськими правоохоронними органами.

Шевченківським районним судом м. Києва 05.09.2020 до нього застосовано тимчасовий арешт, а Печерським районним судом м. Києва 06.10.2020 - екстрадиційний арешт. Цим же судом 06.01.2021 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою, який продовжено до 09.03.2021.

В свою чергу, ОСОБА_5 відбував покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія № 119», а а тому реалізація екстрадиції було відтерміновано. Строк відбуття покарання закінчився 01.09.2023 року.

Так, при дослідженні матеріалів скарги, судом встановлено, що постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про видачу (екстрадицію) особи від 03.03.2021 року, прийнято рішення про видачу до російської федерації громадянина рф ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності, прийнята законно та обґрунтовано, не порушуючи вимоги ч. 4 ст. 590 КПК України.

Щодо доводів адвоката про неповноту та упередженість проведення екстрадиційної перевірки, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 КПК України, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію), відтак, у слідчого судді відсутні підстави вважати проведену перевірку неналежною та незаконною.

Таким чином, станом на час прийняття постанови начальником Департаменту міжнародно-правового Співробітництва ОСОБА_6 від 03.03.2021 про видачу особи (екстрадицію), відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак, постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на рішення про видачу особи (екстрадицію) задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 393, 532, 541, 589, 590, 591 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , щодо скасування рішення про видачу особи та скасування постанови начальника Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 03.03.2021, відносно громадянина рф ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7