Справа № 333/3045/17
Провадження № 1-кп/333/596/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001803 від 02.05.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Оренбург Російської Федерації, росяінки, не заміжньої, маючої середньо-технічну освіту, офіційно не працевлаштованої, яка не має на утриманні малолітній або не повнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2017 року у денний період часу ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились біля будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого останні, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, через відкрите вікно, проникли приміщення офісу ПП «Кузьменко», який розташований на 2-ому поверсі будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме:

- ноутбук фірми «ASUS» у корпусі чорного кольору, вартістю 3000,00 грн.,

- мобільний телефон «Samsung Cricet» в корпусі сірого кольору вартістю 500 гривень;

- мобільний телефон «Samsung» в металевому корпусі з кришкою чорного кольору, вартістю 200 гривень;

- мобільний телефон «Lеnovo» у корпусі чорного кольору вартістю 400 гривень;

- мобільний телефон «НТС» в металевому корпусі сірого кольору вартістю 200 гривень;

- мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору вартістю 300 гривень.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядились викраденим майном на свій розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 4 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнала себе винуватою у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та пояснила, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 01.05.2017 року вона разом із ОСОБА_6 проникли до офісу та викрали мобільні телефони та ноутбук. Протиправне діяння, яке ставиться їй в провину не оспорює, вину визнає повністю, в скоєному щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачена та інші учасники справи не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які помякшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, що підтверджується її поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вік та здоров`я обвинуваченої (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченої обставини: раніше не судима, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючої покарання обставин, щире каяття обвинуваченої, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та призначення обвинуваченій покарання в межах санкції статті 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі з випробувальним іспитовим строком згідно ст. 75 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід до обвинуваченої не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1