Справа № 459/3881/23
Провадження № 1-кп/459/202/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001059 від 03.11.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Соснівка Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого зареєстрованого та проживаючий по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

17.01.2012 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць відбуття покарання 14.11.2014 у зв`язку з відбуттям покарання;

28.03.2017 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст.15-ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

12.07.2018 Червоноградським міським суд Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі, звільненого з місць відбуття покарання 24.05.2019 у зв`язку з відбуттям покарання;

24.12.2019 Мукачівським міським судом Закарпатської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання іспитовим строком 1 рік (08.12.2021 знятий з обліку в зв`язку із закінченням іспитового строку на підставі ухвали Сокальського районного суду Львівської області);

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 11.10.2023 близько 17 години 08 хвилини, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), знаходячись в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, діючи повторно, таємно викрав із стелажів, на яких розміщені товари вказаного магазину одну одиницю акумуляторної батареї Power Bank 20000 mAh-228P білого кольору вартістю 854 гривень 95 копійок, котру заховав під куртку, в яку був одягнутий, після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 854 (вісімсот п`ятдесят чотири) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Окрім цього, 16.10.2023 близько 19 години 28 хвилини ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), знаходячись в торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якому свою господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, за відсутності уваги сторонніх осіб, діючи повторно, таємно, викрав із стелажів, на яких розміщені товари вказаного магазину одну одиницю акумуляторної батареї Power Bank 20000 mAh-228P чорного кольору вартістю 854 гривень 95 копійок, котру заховав під куртку, в яку був одягнутий, після чого, не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 854 (вісімсот п`ятдесят чотири) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, що передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, зазначив, що у жовтні місяці двічі викрав у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а адресою: АДРЕСА_2 , два повербанки, поклавши їх у кишеню і вийшов з магазину не розрахувавшись за них. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд кримінального провадження проводити у його відсутності, при цьому зазначив, що претензій майнового характеру до обвинуваченого немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, є людиною молодого віку, неодноразово судимий, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, та перебуває на обліку лікаря-нарколога, за місцем проживання, заяв чи скарг на нього не надходило.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, обрані стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вигляді домашнього арешту, з урахуванням призначеного виду покарання й особи обвинуваченого, суд на підставі ст. 374 КПК України, до набрання вироком законної сили вважає необхідним залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 1912,00 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

-куртку чорного кольору фірми «Трусарді» та куртку чорного кольору з капюшоном, які належать обвинуваченому ОСОБА_4 повернути власнику;

-паперові коробки білого кольору на яких наявний надпис чорного кольору Power Bank Super Fast Charger, в яких знаходились акумуляторні батареї чорного кольору залишити при матеріалах кримінального провадження;

-DVD-диски залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, що накладений ухвалою слідчого судді від 17.11.2023, скасувати після набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь держави 1912,00 грн. витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1