Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1747/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна. У вказаному клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт накладений на спеціалізований вантажний сідловий тягач марки RENAULT PREMIUM 460 19T, державний номерний знак НОМЕР_1 із спеціалізованим причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 та на дров`яну деревину породи дуб, загальною масою близько 22,3 м.куб. у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000166 від 05.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Також, заявник просить зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 повернути негайно власнику дров`яну деревину породи дуб загальною масою 22,3 м.куб.

На обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 10.08.2023 року клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 04.08.2023 року, а саме спеціалізований вантажний сідловий тягач марки RENAULT PREMIUM 460 19T, державний номерний знак НОМЕР_1 із спеціалізованим причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 та дров`яну деревину породи дуб загальною масою близько 22,3 м.куб. На переконання заявника, всі необхідні слідчі дії пов`язані з вказаним автомобілем та лісопродукцією проведені, процесуальні рішення про оголошення підозри не приймалися, а відтак потреба в арешті відпала, тому продовження арешту на вищенаведене майно є протиправним та суперечить нормам Конституції України.

В судове засідання ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки невідомі.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву з проханням розглядати клопотання без його участі.

Від слідчого ОСОБА_5 надійшла письмова заява з проханням розглядати клопотання без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки, учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які б слугували підставою для перенесення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, ознайомившись з документами та матеріалами клопотання, які надані до суду, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8, 9 КПК України до основних із засад кримінального провадження віднесені законність та верховенство права, зміст яких полягає у тому, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов:

- вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

При цьому, з аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; обґрунтування необхідності скасування арешту. Також, до клопотання мають бути додані оригінали або належним чином завірені копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Проте, в клопотанні не зазначено процесуального статусу особи, в інтересах якої адвокат ОСОБА_4 звернувся з даним клопотанням, не вказано чи є така особа власником або володільцем майна, доказів, що підтверджують право власності (володіння) на арештоване майно (документи, докази того, що майно було вилучено у цієї особи, тощо) не додано.

Слід також зазначити, що розгляду питання про скасування арешту майна має передувати розгляд питання про його накладення, із постановленням відповідної ухвали, оскільки предметом перевірки у порядку ст. 174 КПК України є саме правомірність обмеження права власності особи в порядку ст. 170-173 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, проте додана заявником копія ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 10.08.2023 року по справі №287/1747/23 є фактично нечитабельною.

Крім того, слід звернути увагу, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутністю подальшої потреби в ньому.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, заявник вказує на відсутність обставин, які свідчать про необхідність у продовженні накладення арешту на майно.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Заявником у клопотанні не наведено достатніх підстав про можливість скасування заходу забезпечення кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним законодавством та не долучено доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

При цьому, ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, а тому слідчий суддя позбавлений можливості встановити достовірність тверджень заявника та почути його обґрунтовану позицію.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що адвокатом ОСОБА_4 не доведено існування тих обставин, на які він посилається, як і не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 132, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1