БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/381/24
Провадження №1-кс/497/145/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

19.02.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 року старший слідчий Слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітан поліції ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000110 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в 15.02.2024 близько 20:25 години в с.Криничне Болградського району Одеської області по вул. Мічурина біля домоволодіння № 140, сталося зіткнення між автомобілем «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вул. Мінкова та мотоциклом «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу, під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в напрямку вул. Миру, без включеного світла фар, без одягнутого мотошолома, в результаті чого останньому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелом кісток черепу, множинних забоїв голови та нижніх кінцівок.

Під час огляду місця події слідчим тимчасово вилучені автомобіль марки «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 та мотоцикл «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу.

Встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 зареєстрований на мешканця с.Гаврилівка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 , однак у фактичному володінні перебуває у ОСОБА_5 , а мотоцикл «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 , який наразі перебуває у вкрай важкому стані в Болграській ЦРЛ

На думку слідчого, з метою збереження вилученого майна, необхідністю його дослідження в ході слідчих дій, за результатами проведення яких зазначене майно може бути використане як речовий доказ, засобом чи предметом вчинення кримінального правопорушення, а його знищення унеможливить встановлення всіх істотних обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з цим є необхідність у накладанні на нього арешту судом, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення.

З метою забезпечення збереження речових доказів в ході досудового розслідування кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий у судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, наполягав на задоволенні клопотання (а.с.21).

Володілець майна ОСОБА_5 не прибув, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечував проти накладення арешту на автомобіль «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 , так як перебуває на стаціонарному лікуванні (а.с.22).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

15.02.2024 до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.02.2024 близько 20:25 години, в с. Криничне Болградського району, Одеської області по вул. Мічурина біля домоволодіння, № 140, сталося зіткнення між автомобілем «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вул. Мінкова та мотоциклом «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу, під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в напрямку вул. Миру, без включеного світла фар, без одягнутого мотошолома, в результаті чого останньому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, перелом кісток черепу, множинних забоїв голови та нижніх кінцівок (а.с.3).

За даним фактом Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування №0000110 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за правовою кваліфікацією: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження (а.с.4).

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.5).

З метою фіксації обставин кримінального правопорушення, 15 лютого 2024 року, слідчим проведено огляд місця дорожньо - транспортної пригоди в АДРЕСА_1 , під час якого вилучено:

- автомобіль марки «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 зареєстрований на мешканця с. Гаврилівка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 , однак у фактичному володінні перебуває у ОСОБА_5 ,

- мотоцикл «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 . Пр. що складено протокол від 15.02.2024 року (8-12).

16.02.2024 року на підставі постанови старшого слідчого ОСОБА_3 вилучене майно, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.с.19).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст.167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що тимчасово вилучені транспортні засоби в розумінні ст.98 КПК України є речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а відтак є необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути?подано не?пізніше наступного?робочого дня?після вилучення?майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 15.02.2024 року (а.с.8-12) слідчим було тимчасово вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого (а.с.1-2).

Вказане майно було тимчасово вилучене в 15.02.2024 року на підставі зазначеного протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 15.02.2024 року, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна складено 16.02.2024 року (а.с.1-4), та відразу ж тогож дня погоджено з прокурором (а.с.4), та тоді ж 16.02.2024 року передано до канцелярії суду, що підтверджується вхідним номером на супровідному листі (а.с.23).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Відповідно до пункту першого ч.6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертається власнику або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Постановою кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016, № 795 від 09.11.2016, № 1103 від 24.12.2019, № 1075 від 15.11.2019 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Згідно п. 20 зазначеного Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125 затверджено та введено в дію Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції).

Цією Інструкцією встановлюються єдині правила вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, цінностей та іншого майна на стадії дізнання, досудового слідства і судового розгляду, а також порядок виконання рішень органів досудового слідства, дізнання і суду щодо речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна (п.1).

Дана інструкція містить розділ який визначає положення щодо «Зберігання речових доказів, цінностей, документів та іншого майна».

Так п.12 передбачено, що під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям).

Згідно п.13 цієї Інструкції речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації, про що складається протокол.

Витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

Положеннями п.19 Інструкції встановлено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.

Безпідставною є вимога слідчого про передачу вилучено майна на відповідальне зберігання на територію Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, яке помістити на відповідальне зберігання до Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 . про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу огляду місця дорожньо- транспортної пригоди від 15.02.2024 року, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування, а саме на:

- автомобіль марки «ВАЗ 21100» р/н НОМЕР_1 зареєстрований на мешканця с. Гаврилівка Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 , володільцем якого є ОСОБА_5 ,

- мотоцикл «Днепр МТ-11», без реєстрації, без бокового причепу перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 .

Транспортні засоби на які накладено арешт помістити на відповідальне зберігання до Відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області за адресою: вул. Транспортна №2-б, м. Арциз Болградський район Одеська область.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1