Справа №712/6643/23
Провадження № 1-кп/712/645/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002001 від 09.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Військовозобов`язаному ОСОБА_4 , який відповідно до картки обстеження та медичного огляду №6 від 28.04.2023 визнаний придатним до військової служби, в особливий період, у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 01.05.2023 повідомлено про необхідність з`явитися на 09 годину 00 хвилин 06.05.2023 до вказаного центру на відправку у військову частину для подальшого проходження служби.

Однак, 01.05.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності працівників даного центру, відмовився від проходження служби, підписання та отримання повістки на відправку до військової частини № НОМЕР_1 з терміном прибуття на 06.05.2023 о 09 год. 00 хв. до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого проходження військової служби, про що власноручно написав відповідну заяву.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 про призов, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24 лютого 2022 року, без поважних причин, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69-2022, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відмовився від проходження військової служби та не прибув на 06.05.2023 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини № НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 показав, що 01.05.2023 він прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з висновком військово-лікарської комісії про придатність до військової служби. Там він відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини з терміном прибуття на 06.05.2023 о 09 год. 00 хв. до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого проходження військової служби, про що власноручно написав відповідну заяву. У своїй заяві ОСОБА_4 вказав причини такої відмови (наявність на утриманні сім`ї, відсутність житла, тощо). Обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, та запевняв, що подібне більше не повториться. Також, ОСОБА_4 зазначив, що він не проходив строкову військову службу, не закінчував військову кафедру. Обвинувачений вказав, що він одружений, має на утриманні малолітню доньку, та батьків; останні проживають на окупованій території. Також, ОСОБА_4 зазначив, що 08.08.2023 ним було здійснено перерахування коштів на рахунок Збройних Сил України в сумі 2500 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є внутрішньо переміщеною особою, не працює, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно.

В судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкцією ст.336 КК України, у виді позбавлення волі, та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 376, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оригінал облікової картки військовозобов`язаного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до військового квитка НОМЕР_2 ; оригінал довідки військово-лікарської комісії №П-85/15 від 28.04.2023; оригінал бойової повістки на відправку до військової частини № НОМЕР_1 з терміном прибуття на 06.05.2023 о 09 год. 00 хв.; оригінал заяви ОСОБА_4 від 01.05.2023 про відмову від призову на військову службу, які приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1