Справа № 461/4712/19
Провадження № 1-кп/461/32/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

12.02.2024 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

у провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186 від 28.02.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурором до суду подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Подане клопотання мотивує тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.10.2019 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні оголошено у розшук, а судове провадження у справі зупинено. 03.02.2020 працівниками УМП ГУ НП у Львівській області заведено ОРС «РОЗШУК» з метою встановлення місця перебування ОСОБА_5 . В ході здійснення розшуку встановлено, що ОСОБА_7 28.07.2019 року покинув територію України у напрямку російської федерації. Зазначає, що до Львівської обласної прокуратури надійшов лист з УМП ГУ НП у Львівській області, якого вбачається, що оголосити ОСОБА_5 у міжнародний розшук є неможливим, оскільки для внесення клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення у обліки Генерального секретаріату Інтерполу, необхідно надати ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Прокурор також зазначає, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, без альтернативи призначення іншого покарання, соціальні зв`язки ОСОБА_5 не перешкоджають йому покинути Львівську область та Україну, оскільки він уродженець російської федерації та може продовжити переховуватись від суду, а тому сторона обвинувачення приходить до переконання щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: продовжити переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до надання показань, які виправдовують обвинуваченого; знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 клопотання заперечив з мотивів необгрунтованості.

Заслухавши пояснення учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд вважає, що воно підставне та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України). Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, що здійснюється на наступній стадії процесу, у разі наявності на це законних підстав та доказів. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.10.2019 ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні оголошено у розшук, а судове провадження у справі зупинено.

03.02.2020 працівниками УМП ГУ НП у Львівській області заведено ОРС «РОЗШУК» з метою встановлення місця перебування ОСОБА_5 .

Згідно витягу з БД «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», 28 липня 2019 року ОСОБА_7 перетнув державний кордон України, здійснивши виїзд з території України через пункт пропуску «Гоптівка».

Вказане також підтверджується листом Управління міграційної поліції ГУНП у Львівській області від 20 квітня 2023 року.

Відповідно до Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» від 22.05.2022 російська федерація визнана Верховною Радою України державою-агресором.

В ході розгляду клопотання встановлено, що воно ініційоване прокурором задля ухвалення судового рішення з метою доручення його виконання в межах міжнародного співробітництва правоохоронних органів. Зокрема, задля наведення формулювання у резолютивній частині необхідного для передачі та прийняття судового рішення до виконання.

Відповідно до клопотання прокурора, обґрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_8 про факт переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом затримання від 23.04.2019;

- матеріалами, отриманими в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_6 у разі визнання винуватим загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а даних про те, що вік та стан здоров`я обвинуваченого не дозволяють застосування до нього запропонованого запобіжного заходу в ході розгляду клопотання не встановлено.

Характер інкримінованого особі правопорушення, санкція статті за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, його неодноразова неявка в судові засідання вказують на ризик переховування від суду.

В свою чергу, ухилення обвинуваченого від виконання своїх процесуальних обов`язків і той факт, що дослідження доказів внаслідок цього не розпочалось вказує на ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до надання показань, які виправдовують обвинуваченого та знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки заявлені прокурором ризики належно обґрунтовані, обвинувачений переховується від суду, а більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможуть.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянину російської федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Продовжити розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити Слідчому управлінню ГУ НП у Львівській області.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_13 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1