В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1482/22

Провадження № 1-кп/348/79/24

23 лютого 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 09.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні маючого одну малолітню дитину, працюючого на посаді інженера-землевпорядника у ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

У с т а н о в и в :

08 серпня 2022 року, близько 17 год. 30 хв., по вул. Данила Галицького в м. Надвірна Надвірнянської ТГ Івано-Франківської області між ОСОБА_4 та його сусідом ОСОБА_6 на ґрунті тривалих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, в ході якого останній вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, кинув каменем в ділянку голови, а саме, в обличчя ОСОБА_4 .. В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозково-лицевої травми у вигляді струсу головного мозку, закритого травматичного перелому носа без порушення функції носового дихання та саден, що згідно висновку судово-медичного експерта № 124 від 25.08.2022, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав, суду пояснив, що в той день він визирнув з балкона і побачив, що машина ОСОБА_9 стоїть на газоні, ОСОБА_9 був біля машини. Оскільки перед цим у сусідки зникло дерево, він подумав, що це справа рук потерпілого. Спочатку він викинув з балкона скляну банку, думав, що ОСОБА_9 злякається та убере машину, однак цього не сталося, потерпілий тільки почав його ображати нецензурною лайкою. Тоді обвинувачений вийшов з будинку, взяв камінь, хотів покласти його на капот автомобіля ОСОБА_9 , але ОСОБА_9 три рази його вдарив, удари пройшлися по касатєльній, бо він відхилився, камінь в цей момент він упустив і ударив ОСОБА_9 кулаком в обличчя. Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_9 від його удару кулаком, він це знає, бо раніше займався боксом. Не визнає тільки струс головного мозку, вважає, що це є наслідком стану здоров`я потерпілого, оскільки він має інвалідність. Камінь був великим, неможливо ним замахнутися та кинути його. Коли обвинувачений взяв в руки камінь, ОСОБА_9 знаходився біля машини, капот вже був закритий. З потерпілим він перебуває у неприязнених відносинах з кінця 2021 року з побутових питань. Вважає, що свідок ОСОБА_10 його оговорює, оскільки товаришує зі співмешканкою потерпілого. Перед потерпілим він не вибачався, бити його не хотів, вважає свої дії самообороною. Цивільний позов визнає в межах 2000 грн. В скоєному розкаявся, під час розгляду справи зробив відповідні висновки, зрозумів, що будь-яких конфлікт не можна вирішувати кулаками. Просив суворо не карати.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив врахувати, що ОСОБА_6 діяв в межах самооборони, камінь не кидав, тілесні ушкодження потерпілому спричинив ударом кулака. Струс головного мозку у потерпілого може бути від минулих травм, він є інвалідом ІІ групи. Вважає, що моральна шкода потерпілим не доведена, він не надав підтвердження витрат на лікування та реабілітацію. Просив не призначати обвинуваченому суворе покарання та цивільний позов задовольнити в межах прожиткового мінімуму.

Не зважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-рапортом щодо отриманої та зареєстрованої заяви ОСОБА_4 щодо отримання тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 (а.с. 95);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.08.2022, відповідно до обставин якого ОСОБА_6 вчинив словесну сварку, під час якої ображав ОСОБА_4 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою на словах та кинув предметом, схожим на камінь йому в обличчя (а.с. 95);

-протоколом огляду речового доказу від 10.08.2022, яким встановлено, що об`єктом огляду є камінь, який добровільно надав ОСОБА_4 (а.с. 101-103), учасники справи підтвердили, що це той самий камінь, про який вони давали покази;

-копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 320 від 08.08.2022, виданої на ОСОБА_11 , був прийнятий у Надвірнянську ЦРЛ в травмпункт з попереднім діагнозом: струс головного мозку, ссадини носа і чола (а.с. 105);

-висновком експерта № 124, відповідно до якого у гр. ОСОБА_4 мала місце закрита черепно-мозково-лицева травма у вигляді струсу головного мозку, закритого травматичного перелому кісток носа без порушення функції носового дихання та саден. Вказана закрита черепно-мозково-лицева травма отримана від дії тупого твердого предмету, може відповідати терміну утворення, указаному в постанові про призначення експертизи, і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відсутність перебування на лікуванні більше 6-ти днів не відповідає характеру заподіяної травми голови, а тому не може бути підставою для зміни ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Характер, локалізація встановленої травми голови не виключають можливості її утворення і від одного удару рукою чи ногою в ділянку голови (а.с. 112-113);

-медичною картою стаціонарного хворого № 3728 ОСОБА_4 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 08.08.2022 по 11.08.2022 з діагнозом: струс головного мозку. Забій м`яких тканин чола. Перелом кісток носа без зміщення.

Окрім цього, вина ОСОБА_6 підтверджується показами осіб, допитаних під час судового розгляду:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в той день він ремонтував свій автомобіль біля свого під`їзду, був нахилений до мотору під капотом, до нього підійшов ОСОБА_12 , вдарив його по плечу, потерпілий запитав, що він хоче, на що ОСОБА_12 сказав: чого ти тут стоїш, при цьому виражався нецензурною лайкою, ОСОБА_9 йому відповів, що тут всі стоять і сказав йди звідси, при цьому відштовхнувши обвинуваченого, останній відійшов на пару кроків, а він знову нахилився до машини. Потім почув, як мамочки із дитячого майданчика кричать: « ОСОБА_13 , тікай». Він повернувся на крик і побачив, як в нього летить камінь, який був вже перед ним і попав йому в чоло і в ніс, після удару потекла кров, окуляри відскочили і він почав їх шукати на землі. В цей час з під`їзду вийшла жінка, яка йому допомогла. Він викликав поліцію, працівники після приїзду шукали ОСОБА_12 , який, кинувши камінь, пішов звідти, знайшли його і вивели на вулицю, він був в стані алкогольного сп`яніння, після чого викликали швидку і потерпілого відвезли в лікарню. Вважає, що своїми діями обвинувачений спричинив йому моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн. Обвинувачений перед ним не вибачався. Просив ОСОБА_6 покарати по закону.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що під час розгляду справи винуватість обвинуваченого повністю доведена, просив покарати ОСОБА_6 по закону, а також стягнути на користь потерпілого спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 грн та судові витрати.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що в той день біля пів шостого вечора вона перебувала на дитячому майданчику з дитиною, спочатку з п`ятого поверху полетіла банка, яка не розбилася, потім вийшов ОСОБА_14 , почав сваритися із потерпілим ОСОБА_9 , вони почали махатися руками, битися, після чого потерпілий пішов до машини, і потім ОСОБА_6 кинув ОСОБА_4 в лице камінь. Вона бачила, як обвинувачений кидав камінь. Камінь потерпілому попав по чолу, одразу потекла кров. Діти на майданчику злякалися, почали плакати і вона пішла з дитиною геть.

Від допиту свідка ОСОБА_15 сторона обвинувачення відмовилася, оскільки свідок перебуває за межами України (а.с.93).

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Всі надані прокурором докази сторона захисту не оспорювала, про неналежність чи недопустимість не заявляла.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, як і обґрунтовано ставляти під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

У судовому засіданні були ретельно перевірені твердження сторони захисту щодо дій обвинуваченого в межах самооборони та отримання тілесних ушкоджень потерпілим саме від удару кулаком, а не від каменю.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого в цій частині, оскільки вони спростовуються показами потерпілого, показами свідка ОСОБА_10 та висновком судово-медичної експертизи, за підсумками якої закрита черепно-мозково-лицева травма отримана від дії тупого твердого предмету і лише травма голови не виключає можливості її утворення від одного удару рукою чи ногою в ділянку голови. З висновком експертизи сторона захисту була ознайомлена, заперечень не надала, клопотань про призначення повторної чи додаткової експертизи не заявляла.

Отже, проаналізувавши всі зібрані по справі докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, знаходиться на «Д» обліку у наркологічному кабінеті з 21.06.2011 з діагнозом F10.30, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи характеризується як дисциплінований працівник, надійний помічник керівника та кваліфікований фахівець, відповідальний і вимогливий.

За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 статтею 125 КК України, є кримінальним проступком (стаття 12 КК України).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Окрім того, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді виправних робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Саме цей вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: камінь, який опечатано в поліетиленовий пакет з роз`яснювальними надписами, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, слід знищити. Карту виїзду швидкої медичної допомоги № 320А від 08.08.2022 на ім`я ОСОБА_4 та медичну карту стаціонарного хворого № 3728 на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи питання по заявленому потерпілим цивільному позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої потерпілому ОСОБА_4 моральної шкоди, враховуючи фізичний біль та моральні страждання, яких потерпілий зазнав у зв`язку із отриманими травмами та порушенням його звичайного способу життя, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд доходить висновку про задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Сторона захисту не оспорювала розмір витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим їх слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в повному обсязі в розмірі 2000 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахуванням в дохід держави 10% заробітку засудженого.

Речові докази: камінь, який опечатано в поліетиленовий пакет з роз`яснювальними надписами, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити. Карту виїзду швидкої медичної допомоги № 320А від 08.08.2022 на ім`я ОСОБА_4 та медичну карту стаціонарного хворого № 3728 на ім`я ОСОБА_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн, в рахунок витрат на правничу допомогу 2000 грн, а всього 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1