Справа № 214/8587/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0000142 слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області слідчим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , і погоджене прокурором ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ст. ст. 185 ч.4, 187 ч.4 КК України у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, маючої вищу освіту, не заміжньої, маючої одну малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , суд,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просить: застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання наведено наступне. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-Х1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. 13.10.2023 близько 12:50 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула на таксі до зупинки громадського транспорту «96 квартал», по проспекту Гагаріна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, поблизу будинку №21, під керуванням раніше незнайомого їй ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобілем марки «Ford» модель «Escape», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові синього кольору, який належить останньому. По прибуттю на вищевказане місце ОСОБА_6 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні, спричинила конфлікт з потерпілим ОСОБА_9 на підставі відсутності в неї грошових коштів для сплати за проїзд, в ході чого ОСОБА_6 звернула увагу на мобільний телефон марки «Huawei» модель «BLL-L21», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в корпусі сірого кольору, з ємністю пам`яті 32 Gb, належний ОСОБА_9 та який знаходився в салоні автомобіля, а саме біля ручки перемикання швидкостей, після чого у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння чужим майном. Вказує, що скориставшись моментом коли, потерпілий ОСОБА_9 відволікся, ОСОБА_6 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів та в період дії воєнного стану, реалізувала свій умисел, викравши з салону автомобіля вищевказаний мобільний телефон та впевнившись в тому, що її дії залишилися непоміченими, покинула салон автомобіля і направилася в напрямку двору будинку АДРЕСА_3 , після чого зникла з викраденим майном, обернувши його на свою користь. Таким чином, ОСОБА_6 , шляхом вчинення крадіжки, заволоділа майном потерпілого ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4962 від 16.11.2023 складає 1666,50 грн. Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-Х1 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 13:00 год., знаходилася неподалік під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 з раніше викраденим у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 телефоном. В цей час її виявив потерпілий ОСОБА_9 та виказав вимогу добровільно віддати належне йому майно, а саме мобільний телефон марки «Huawei» модель «BLL-L21», на що ОСОБА_6 відмовила. Після чого потерпілий ОСОБА_9 забрав з рук ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон та направився пішки уздовж будинку АДРЕСА_4 . В цей момент ОСОБА_6 звернувши увагу на гаманець, який тримав потерпілий ОСОБА_9 в лівій руці та мобільний телефон, який потерпілий тримав у в правій руці, з корисливих мотивів та керуючись наміром на заволодіння чужим майном, вирішила заволодіти вказаними речами. З цією метою ОСОБА_6 почала переслідувати ОСОБА_9 та наздогнавши його на паркувальному майданчику поблизу, салону краси «Креатив», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, Саксаганський район, проспект Гагаріна, 21, схопила обома руками за кисть лівої руки ОСОБА_9 в якій він тримав гаманець фірми «Balisa», де знаходилися грошові кошти в сумі 6000 гривень та паспорт потерпілого ОСОБА_9 , і потягнула на себе, від чого ОСОБА_9 , намагаючись вивільнитися, потягнув свою руку від нападниці, але втратив рівновагу та перечепився через вмонтований на тротуарі металевий люк, впав долілиць на тротуарну плитку. Після цього ОСОБА_6 завдала одного удару носком взутої ноги в область правої частини тулубу ОСОБА_9 , який лежав долілиць. Далі продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , з розмаху, вагою всього свого тіла вперлася колінами в область правого плеча та верхньої частини спини лежачого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній відчув гострий біль та почув хруст в області правого плеча. Після чого знаходячись на спині лежачого ОСОБА_9 , який в цей момент не мав змоги здійснювати опір нападниці, завдала декілька ударів кулаками рук в область шиї та правої брови останнього. Після цього ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого та скориставшись його безпорадним станом, силою вихопила з його рук належний ОСОБА_9 гаманець з грошима, потім забрала лежачий на землі мобільний телефон марки «Huawei» модель «BLL-L21», який належить ОСОБА_9 , з викраденим майном залишила місце злочину, обернувши його на свою користь. Зазначає, що своїми умисними діями ОСОБА_6 , в ході вчинення розбійного нападу, згідно висновку судово-медичної експертизи №1862 від 24.11.2023, спричинила потерпілому ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: садна обличчя, лівої верхньої кінцівки, синці обличчя, шиї, тулуба, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, а також ушкодження правої верхньої кінцівки (закритий перелом бугорка плечової кістки зі зміщенням, вивих голівки правої плечової кістки, синець правого плеча), які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. Вартість викраденого ОСОБА_6 майна у потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4962 від 16.11.2023, становить: мобільний телефон марки «Huawei» модель «BLL-L21», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в корпусі сірого кольору, з ємністю пам`яті 32 Gb, вартістю 1666,50 грн; чоловічий гаманець прямокутної форми чорного кольору по типу «клатч» на двох блискавках фірми «Balisa», вартістю 803 грн. грошові кошти в сумі 6000 грн. Зазначеними злочинними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 8469,50 грн. Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України, за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану. 12 грудня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану; ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану. Вказує, що провина ОСОБА_6 у вчинені нею кримінальних правопорушень підтверджується: заявою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.10.2023; допитом потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.10.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 10.11.2023; протоколом огляду речей від 10.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 13.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 13.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 13.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 16.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 16.11.2023; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 20.11.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 21.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.11.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 21.11.2023; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 від 24.11.2023; висновком експерта судової медичної експертизи №1862 від 24.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 від 30.11.2023; висновком експерта судової товарознавчої експертизи №4962 від 16.11.2023; речовими доказами у вигляді: мобільним телефоном марки «Huawei» модель «BLL-L21», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в корпусі сірого кольору, з ємністю пам`яті 32; чоловічим гаманцем прямокутної форми чорного кольору по типу «клатч» на двох блискавках фірми «Balisa»; компакт-диск DVD-R, марки «MyMEDIA», ємністю пам`яті 4,7 Gb в кількості 1 (однієї) штуки, з відеофайлами формату (.mp4) в кількості 8 (вісім) штук, з позначеннями: «clip-0», «clip-1», «clip-2», «clip-3», «clip-4», «clip-5», «clip-6», «clip-7», на яких зображені записи з бодікамер співробітників патрульної поліції; повідомленням про підозру ОСОБА_6 ; та іншими матеріалами досудового розслідування. Наполягає, що зазначені матеріали дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України. Наводить дані про підозрювану: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, офіційно не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, маюча малолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, однак стосовно якої в Саксаганському районному судді м. Кривого Рогу з 16.05.2019 перебуває на розгляді обвинувальний акт з правовою кваліфікацією ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 КК України (справа 214/3610/19 провадження 1-кп/214/203/23).Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Метою застосування запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (ризики): переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Вважає, що у даному випадку існують достатні підстави, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс Кемпбелл та Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1998 «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.2004, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Наполягає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст.2 КПК України. Вказує, що в даному кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні, продовження зайняття нею злочинною діяльністю. Вважає, що підозрюваній ОСОБА_6 не може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано домашній арешт, бажання продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки вона безперешкодно зможе спілкуватись з іншими особами, з метою впливати через них на учасників кримінального провадження. Особиста порука не може бути застосована до підозрюваної ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю письмових зобов`язань осіб які заслуговують на довіру суду. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваної ОСОБА_6 на волі не сприятиме виконанню нею, покладених на неї процесуальних обов`язків. Всі зазначені обставини свідчать про неможливість запобігти вищезазначеним ризикам шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 . З метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи, що під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування, що застосування запобіжного заходу щодо підозрюваною є запобігання її спробам: п.1 переховуватися від органів досудового розслідування та суду: обумовлений тим, що підозрювана ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину за яке передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі. Остання ніде не працевлаштована, в офіційному шлюбі не перебуває, хоч і має малолітню дитину ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , однак належним чином своїх батьківських обов`язків не виконує, про що може свідчити, як приклад, той факт що 19.06.2023 відносно ОСОБА_6 складався протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП (Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), інших осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Зазначає, що в разі доведення вини підозрюваної у скоєнні даного злочину, її загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років і тому, побоюючись покарання, підозрювана може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини по кримінальному провадженню, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності; п.3 незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні: так, ОСОБА_6 відповідно до ст.221 КПК України має право ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме повні анкетні дані потерпілого та свідків, а також їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, але яких не допитано в суді, які викривали її у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, тому у разі обрання їй запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, підозрювана може вплинути на вищевказаних осіб з метою примушування до зміни показів у суді; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення: зазначений ризик підтверджується тим, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали підозрювану до скоєння кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_6 не працевлаштована. Крім того важливим є той факт, що стосовно ОСОБА_6 в Саксаганському районному судді м. Кривого Рогу з 16.05.2019 перебуває на розгляді обвинувальний акт з правовою кваліфікацією ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 КК України (справа 214/3610/19 провадження 1-кп/214/203/23), під час досудового розслідування даного злочину до ОСОБА_6 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у період з 21.05.2019 по 16.07.2019. Крім того, негативна репутація особи підозрюваної ОСОБА_6 підтверджується тими фактами, що 28.04.2021 співробітниками полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області на неї складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (протокол ААБ116466) та ч.1 ст.126 КУпАП (протокол ЕАН4133482). Вищевказані факти в своїй сукупності характеризують ОСОБА_6 як особу, котра належних висновків для себе не зробила та перебуваючи на свободі здатна до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема і особливо тяжких. Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та таким чином обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, яке можливе лише у передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, судом повинно бути враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Європейським судом визнано (п.51), що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє ув`язнення особи протягом певного часу. Вказує, що вищезазначені обставини свідчать про реальне існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Разом з тим, згідно положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Всі вищезазначені обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому з метою попередження ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КК України, а саме: можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання повністю та підтвердив його зміст.

Підозрювана у судовому засіданні підозру не визнала частково, пояснила що майно у потерпілого вона не брала , він впав сам. Вона їхала з ним в автомобілі як пасажир, в неї з потеплілим виник конфлікт, він впав, далі сталася бійка. Вона була твереза. Вона їхала в автомобілі, злякавшись потерпілого вона схопила його телефон, а потім на вулиці викинула, на потерпілого вона не стрибала. Також перелякавшись в автомобілі, вона взяла його гаманець.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначила, що підозру вважає необґрунтованою, при цьому зазначила, що ОСОБА_19 з 19.10.2023 року не була затримана при врученні підозри, після вручення клопотання, вона самостійно з`явилась до суду, тому ризиків, що вона буде ухилятися від досудового розслідування немає. Доказів, що вона буде на когось впливати стосовно обвинувачення не надано. Відсутні ризики вчинення іншого злочину. Наявність іншого обвинувального акту який розглядається судом, не дає підстав вважати, що вона вчинить інший злочин.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: витяг з ЄРДР (а.с.6), фото (а.с. 13-17), довідка (а.с. 30,31), характеристика (а.с. 32), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 33-35), протокол огляду (а.с. 36-39), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 42-44), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 47-49), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 54-56), протокол слідчого експерименту (а.с. 57-59), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 67-69), протокол пред`явлення особи для впізнання (а.с. 73-75), протокол слідчого експерименту (а.с. 76-77), висновок експерта (а.с. 84-91), повідомлення про підозру (а.с. 92-93).

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (ризики): переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ст.182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у таких межах - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що підозра, у вчиненні ОСОБА_19 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 4, 187 ч.4 КК України є обґрунтованою та підтверджується такими вагомими доказами як протокол огляду, протокол пред`явлення особи для впізнання, протокол слідчого експерименту. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а за правопорушення, передбачене ст. 187 ч.4 КК України законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_19 , розуміючи тяжкість покарання, що загрожує їй за вчинення вказаних злочинів в разі доведення перед судом її вини, а саме у вигляді позбавлення волі із конфіскацією майна, з метою уникнути відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, суд вважає, що підозрювана, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює, тобто не має офіційного джерела доходів, а таким чином належних та постійних засобів для існування, а тому приходить до висновку про те, що ОСОБА_19 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому суд також враховує відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима, відносно якої в суді перебуває на розгляді обвинувальний акт з правовою кваліфікацією ч.2 ст.306, ч.3 ст.307 КК України, має неповнолітню дитину, є вагітною.

Більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, на думку суду буде недостатнім для запобігання тому, щоб підозрювана не переховувалися від органів досудового розслідування та суду, та не вчинила інше кримінальне правопорушення.

Визначаючи розмір застави, суд враховує відомості про особу підозрюваної яка не працює, має неповнолітню дитину, є вагітною, як це вбачається з довідки. Тому суд вважає, що для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, достатньою є застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 214 720 грн. 00 коп.

Керуючись вимогами ст.ст. 40,131,132,176-178,183,184,194,197 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою строком 60 днів, які відраховувати з моменту її затримання.

Визначити розмір застави 214 720 грн. 00 коп. В разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває справа, до прокурора або в суд за першим викликом; не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 .

Зазначені обов`язки покладаються на підозрювану на строк два місяці, після звільнення з-під варти.

На ухвалу можу бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1