Справа № 513/994/23
Провадження № 1-кп/513/95/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Сарата Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 03.07. 2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Над`ярне Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 03.07.2023 року приблизно о 10-30 годині, під час дії воєнного стану на території держави, який був введений відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 18.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263- ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 №2500- ІХ, з 19.02.2023 Указ Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затверджений Законом України від 11.02.2023 №2915- ІХ, з 20.05.2023 Указ Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затверджений Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ на території України, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи поблизу адміністративної будівлі Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, розташованої за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Успенівка вул.Кишинівська,73, шляхом вільного доступу, за допомогою інструменту металевого ключа, таємно, умисно, із службового транспортного засобу марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, викрав задне праве колесо, яке складалось із шини, чорного кольору, марки «ROSAVA 175/70 R13», Capitan A11 seasons made Ukraine, вартістю 1097-60 грн., металевого диску с маркуванням: «…5 1/2 jx13, ЕТ 49, 2130084, 10123…», вартістю 500 грн., платикової покришки, чорного кольору та 4-х врізних болтів, чим спричинив Успенівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області матеріальний збиток на загальну суму 1597-60 грн., після чого з місця крадіжки зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Представник потерпілого Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження був повідомлений, в порядку та строки визначені ст. 135 КПК України, до суду направив заяву про розгляд справи за відсутності представника потерпілого.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності представника потерпілого Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро зізнався, надав показання у відповідності з встановленими обставинами зазначеними у обвинувальному акті, згодилась з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх, а також визнав не доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Просив суворо його не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч.3 ст.349 та ст.351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R(87)18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Дослідження судом за власною ініціативою доказів, які б підтверджували або спростовували певні обставини справи, - порушуватиме загальні засади кримінального провадження, передбачені п.3, п.15 ч.1 ст.7 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна ( крадіжці), вчиненої в умовах воєнного стану, окрім визнання ним своєї провини, підтверджується наступними доказами:

Постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 03.07.2023 року, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000769 від 03.07.2023 року: шину чорного кольору, марки «ROSAVA 175/70 R13», Capitan A11 seasons made Ukraine, металевого диску с маркуванням: «…5 1/2 jx13, ЕТ 49, 2130084, 10123…», пластикової покришки, чорного кольору та 4-х врізних болтів із службового транспортного засобу марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, належного Успенівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 04.07.2023 року згідно якої накладено арешт на шину чорного кольору, марки «ROSAVA 175/70 R13», Capitan A11 seasons made Ukraine, металевого диску с маркуванням: «…5 1/2 jx13, ЕТ 49, 2130084, 10123…», пластикової покришки, чорного кольору та 4-х врізних болтів із службового транспортного засобу марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, належного Успенівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області.

Розпискою заступника голови Успенівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_5 , про отримання на зберігання шини чорного кольору, марки «ROSAVA 175/70 R13», Capitan A11 seasons made Ukraine, металевого диску с маркуванням: «…5 1/2 jx13, ЕТ 49, 2130084, 10123…», пластикової покришки, чорного кольору та 4-х врізних болтів, які були викрадені із службового транспортного засобу марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

У зв`язку з цим у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» роз`яснено, що судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи досудового слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо суд встановить, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, то суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувального вироку.

Докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження суд «поза розумним сумнівом» переконався що, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, є інвалідом 2 групи, підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушення тяжкої ступені, спосіб його життя, дану на особу незадовільну громадську характеристику, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, критичного ставиться до скоєного, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, даючи чіткі викривальні показання, запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Наведені обставини у своїй сукупності, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання ОСОБА_4 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_4 немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування міри покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 09.10.2023 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази по справі: визначені постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 03.07.2023 року, згідно якої визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000769 від 03.07.2023 року: шину чорного кольору, марки «ROSAVA 175/70 R13», Capitan A11 seasons made Ukraine, металевого диску с маркуванням: «…5 1/2 jx13, ЕТ 49, 2130084, 10123…», пластикової покришки, чорного кольору та 4-х врізних болтів, які були викрадені із службового транспортного засобу марки «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, залишити потерпілому, Успенівській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області, скасувавши арешт накладений на зазначений речовий доказ, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одесської області від 04.07.2023 року.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1