Провадження №: 1-кс/336/93/2024
УХВАЛА

іменем України

19 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 18 січня 2024 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби до підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Романки, Покровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

19 січня 2024 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 18 січня 2024 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби до підозрюваної ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби до підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити, з підстав, викладених у клопотанні, просив покласти на підозрювану наступні обов`язки передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник не заперечували проти застосування такого запобіжного заходу, вважають підозру обґрунтованою, та вважають, що тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, проте ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження вчинення нею інших кримінальних правопорушень є недоведеним через те, що особа раніше не судима і взагалі не притягалась до кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо ОСОБА_5 слідчий суддя керуючись вимогами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчим слідчого відділення Відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції № 3 ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000109 від 18 січня 2024 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Слідчий СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 здійснила затримання особи ОСОБА_5 , 18 січня 2024 року о 13 годину 57 хвилин, про що складено протокол затримання особи.

Підставною затримання зазначено те, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

19 січня 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту у особливо великих розмірах.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 18.01.2024, протоколами допитів свідків від 18.01.2024 та 19.01.2024; речовими доказами та постановами про визнання речовими доказами від 18.01.2024; матеріалами судово-хімічної експертизи від 19.01.2024.

Захисник в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_5 в його присутності дала показання, в яких не заперечувала свою причетність до вчиненого. В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердила свою позицію.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею інкримінованого злочину.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність "обґрунтованої підозри".

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину та відповідно не порушує принципу "презумпції невинуватості".

Прокурор вказав про наявність таких ризиків: - можливість сховатися від органів досудового розслідування і суду, - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, може підтверджуватись документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Проте, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_5 раніше не судима та не притягалась до кримінальної відповідальності. Доводи сторони захисту щодо вказаного ризику є цілком обґрунтованими.

Слідчий суддя вважає зазначений прокурором ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не доведеним належними та допустимими доказами.

Сторона захисту погоджується з прокурором щодо ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній може свідчити про наявність такого ризику.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи те, що підозрювана усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбаченого кримінальним процесуальним законом ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрювана, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки проживає в іншій області.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваної, вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, а саме те, що вона, раніше судима, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваною злочинів, тяжкість покарання яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрювану, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом із забороною покидати місце проживання в період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін; - не відлучатися з населеного пункту в якому вона зареєстрована, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про застосування домашнього арешту у певний період доби, а також виконання обов`язків, які покладаються на підозрювану визначити до 18 березня 2024 включно в межах строку досудового розслідування.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 369-372, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 18 січня 2024 року, а саме до 18 березня 2024.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, судді на його виклик у встановлений термін;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години поточного дня до 06.00 години наступного дня.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який не може перевищувати двох місяців, тобто до 18 березня 2024 року.

Попередити підозрювану про те, що у разі ухилення від виконання цієї ухвали слідчим суддею, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу щодо неї на більш суворий.

Припинити затримання ОСОБА_5 негайно в залі суду та зобов`язати її невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: ОСОБА_1