Провадження № 1-кп/127/381/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 27 січня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Іллінецького району, с. Володимирівка, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миронівка, Київської області, громадянина України, на утриманні троє неповнолітніх дітей 2005, 2012 та 2019 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у невстановленому місці та в невстановлені дату та час за спільною домовленістю вирішили вчинити пограбування, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Задля реалізації вищевказаного злочинного умислу, вказані особи за допомогою мобільного телефону, який перебував у їхньому користуванні, під приводом продажу мобільного телефону марки «iPhone» за грошові кошти в сумі 5100 грн., домовились про зустріч, що мала відбутись 27.01.2018 близько 11:00 години поблизу буд. №27 по вул. Лялі Ратушної, м. Вінниці з раніше невідомим їм ОСОБА_7 .

Після чого, реалізовуючи спільний злочинний умисел, рухаючись по вул. Лялі Ратушної м. Вінниця на легковому автомобілі марки «AUDI» моделі «A6», номерний знак литовської реєстрації « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_5 , помітили раніше невідомого їм ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , заздалегідь вийшли з автомобіля. В свою чергу, ОСОБА_5 , повільно продовживши рух автомобілем, проїхав повз потерпілого ОСОБА_7 та, розмовляючи з останнім по телефону, описав до якого авто необхідно йому підійти. В той час, коли потерпілий, будучи впевненим, що ОСОБА_5 шукає місце, щоб зупинити автомобіль, почав рухатись за машиною, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи підбігли з-заду до ОСОБА_7 . Після чого, не говорячи, почали наносити удари руками та ногами в область голови та тулуба потерпілого, чим спричинили йому тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 123 від 29.01.2018 у виді синця на обличчі справа, садна на слизовій оболонці правої щоки, травматичного сколу емалі 1-го зуба справа на верхній щелепі, які не являлись небезпечними для життя.

В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий від нанесених ударів був дезорієнтований, ОСОБА_4 вирвав із його рук матерчату сумку коричневого кольору, в якій знаходились курячі яйця у кількості 10 шт., вартістю 27 грн., м`ясо свиняче вагою 2,5 кг, вартістю 250 грн., буханка хліба вартістю 15 грн. та рибини «Карась» вагою 200 грам вартістю 5 грн.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, керуючи автомобілем марки «AUDI» моделі «A6», номерний знак литовської реєстрації « НОМЕР_1 », спостерігаючи за діями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , спрямованими на відкрите заволодіння чужим майном, зупинився поблизу місця скоєння злочину і до повернення останніх знаходився за кермом вказаного автомобіля з увімкненим двигуном, з метою швидкого залишення місця події.

Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 побігли до автомобіля марки «AUDI» моделі «А6», номерний знак литовської реєстрації « НОМЕР_1 », за кермом якого перебував ОСОБА_5 .

Після того, як ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 сіли до салону вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 , одразу ж розпочав рух автомобілем та на великій швидкості залишив місце події.

Після зникнення з місця події ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим і завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на суму 297 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суду повідомив, що за два дні до події, він зателефонував ОСОБА_5 та домовився поїхати з ним до села Росоша Липовецького району. З ОСОБА_5 він знайомий давно, оскільки вони однокласники та в селі Росоша останній також має будинок. Того ж дня він зустрівся з ОСОБА_6 . В процесі розмови, ОСОБА_6 повідомив, що він посварився з дружиною. Тоді ОСОБА_4 запропонував останньому поїхати з ним в село на що ОСОБА_6 погодився. ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_5 з ОСОБА_6 до того як вони поїхали в село знайомі не були. В селі він разом ОСОБА_6 випили пива, переночували та наступного дня поїхали до Вінниці, оскільки йому необхідно було зустрітись з братом та заїхати до матері забрати речі. За кермом його автомобіля, а саме «Audi A6», номерний знак « НОМЕР_1 » на литовській реєстрації перебував ОСОБА_5 . ОСОБА_4 зауважив, що саме він попросив сісти ОСОБА_5 за кермо, оскільки напередодні він з ОСОБА_6 випили пива. В місті Вінниці вони зупинились біля магазину «Каштан» по вулиці Лялі Ратушної з метою придбати цигарки. Тоді він і ОСОБА_6 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_5 сказав, що стане далі, оскільки біля магазину не було місця де припаркувати автомобіль. Коли вони вийшли з магазину, побачили, що потерпілий ОСОБА_7 на мопеді проїхав повз автомобіль ОСОБА_5 . Далі потерпілий зупинився та припаркував мопед по іншу сторону дороги по відношенню до автомобіля в якому знаходився ОСОБА_5 . В подальшому, потерпілий почав йти в сторону автомобіля. Доходячи до автомобіля ззаду ОСОБА_7 хотів відчинити двері, однак в нього не вийшло, так як ОСОБА_5 продовжував рухатись. Тоді ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , який стояв вже в той момент позаду автомобіля та спитав, навіщо останній ломиться до автомобіля. Після цього, потерпілий одразу ж вдарив його кулаком в обличчя від чого ОСОБА_4 почав падати. Тоді між ними почалась бійка. Загалом ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар рукою в область голови та два удари в область грудей. ОСОБА_6 почав їх розбороняти, а потерпілий в цей час кричав: «Рятуйте». Після чого, ОСОБА_7 почав тікати, а ОСОБА_4 хотів його втримати. В цей час, ОСОБА_6 сів до автомобіля. Потім ОСОБА_4 також направився до автомобіля, оскільки почув як свідки кричать, що викличуть працівників поліції. По дорозі підібрав сумку, оскільки подумав, що сумка належить ОСОБА_6 та сів до автомобіля. ОСОБА_5 весь цей час сидів в автомобілі. По дорозі ОСОБА_4 запитав ОСОБА_6 чи це його сумка, на що останній відповів що сумка не його. Коли вони виїхали на об`їзну дорогу в сторону міста Немирова, їх зупинили працівники поліції.

Також ОСОБА_4 повідомив, що у потерпілого до моменту вказаних подій на плечі також була сумка, яка в процесі бійки зірвалась з його плеча. Сумку він забрав без ручки, де знаходилась ручка йому не відомо.

Крім того, ОСОБА_4 вказав, що попередньої змови між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не було, він не мав на меті вчиняти грабіж, це вийшло випадково, оскільки сумку він просто переплутав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що напередодні вказаних подій він перебував в селі Росоша Липовецького району, оскільки там знаходиться будинок його батька. Перебував там з метою догляду за господарством. До села приїхав разом з батьком. 26 січня йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він вживає спиртні напої та на наступний день планує поїхати у місто Вінницю, так як йому необхідно провідати матір та забрати речі. В ході розмови ОСОБА_8 попросив ОСОБА_5 сісти за кермо його автомобіля, на що останній погодився. На наступний день, зранку, до нього заїхав ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 . ОСОБА_5 сів за кермо та вони поїхали у місто Вінниця. Саме в цей момент ОСОБА_5 і познайомився з ОСОБА_6 . Біля м. Вінниці вони заїхали на заправку «БРСМ» для того щоб заправити автомобіль, так як у ОСОБА_4 були талони на бензин. Потім вони в`їхали у місто та направлялися в сторону району «Тяжилов», де проживала матір ОСОБА_4 . По дорозі ОСОБА_4 попросив заїхати у будь-який найближчий магазин для того щоб придбати цигарки, оскільки на заправці «БРСМ» цигарок не було. Дорогу йому підказував ОСОБА_4 . По вулиці Лялі Ратушної ОСОБА_5 зупинився біля магазину «Сільпо». ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли до магазину, а ОСОБА_5 поїхав далі, оскільки вулиця була вузькою, з правої сторони стояли автомобілі, тому не було місця де припаркувати автомобіль. Паркувався він десь приблизно 2-3 хвилини. Автомобіль припаркував за метрів 30-50 від місця висадки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Через 3 хвилин на переднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_6 і через деякий час на заднє сидіння сів ОСОБА_4 . Після чого вони поїхали далі. Через 5 хвилин ОСОБА_4 повідомив, що біля магазину була шарпанина з невідомою особою. В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що він підібрав його сумку, яка злетіла в процесі того, як ОСОБА_6 їх розбороняв. Зрозумівши, що вказана сумка не ОСОБА_6 , останні хотіли її повернути, однак не знали як це зробити. В подальшому, вони заїхали до матері ОСОБА_4 . Поки ОСОБА_4 був у матері, він перебував в автомобілі, а ОСОБА_6 виходив на вулицю палити цигарки. Після того, як ОСОБА_4 повернувся, вони поїхали в сторону села Турбів. Разом з тим, чи поклав ОСОБА_4 якісь речі до автомобіля, коли повернувся від матері, він не пам`ятає. На виїзді із міста їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_5 зазначив, що у нього жодних речей не вилучали, які речі були вилучені - йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначив, що за день до події він зустрівся з ОСОБА_4 у м. Києві. Під час розмови ОСОБА_6 повідомив, що у нього домашні проблеми. Тоді ОСОБА_4 запропонував йому поїхати на один день до нього в село, на що він погодився. По дорозі з міста Києві до села Росоша вони забрали ОСОБА_5 , який також прямував в село. ОСОБА_6 зазначив, що до цього ОСОБА_5 він не знав. Всю дорогу ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. В селі вони висадили ОСОБА_5 біля його будинку та поїхали далі. Цього ж дня, ввечері, він разом з ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. В процесі розмови, ОСОБА_4 повідомив, що на наступний день вони повинні з`їздити у місто Вінницю, так як він мав зустрітись із братом, а потім вони повернуться в село, зберуть речі та повернуться назад до Києва. Наступного дня, вони заїхали за ОСОБА_5 та поїхали до Вінниці. За кермом перебував ОСОБА_5 . В місті Вінниці ОСОБА_6 попросив ОСОБА_5 заїхати в магазин для того, що він придбав собі цигарок та алкогольний напій. Біля якого магазину вони зупинились, він не пам`ятає. Разом з тим, пам`ятає що неподалік знаходились трамвайні колії. Також ОСОБА_6 зазначив, що так як не було місця де припаркуватись та було багато снігу, він разом з ОСОБА_4 пішли до магазину, а ОСОБА_5 поїхав паркувати автомобіль. ОСОБА_4 першим вийшов з магазину. Коли ОСОБА_6 вийшов з магазину то побачив, що ОСОБА_4 розмовляє з потерпілим, однак до цього він його ніколи не бачив. ОСОБА_6 стояв метрів 30 від них. Через декілька секунд почалась бійка, внаслідок чого ОСОБА_4 впав біля лавки, а потерпілий опинився зверху. Тоді ОСОБА_6 підбіг до них, але втратив рівновагу та впав, внаслідок чого, можливо, зачепив потерпілого. Після чого, потерпілий вирвався та почав тікати та паралельно щось кричав. ОСОБА_6 вказав, що фізичну силу відносно потерпілого він не застосовував. Після чого, ОСОБА_6 сів до автомобіля. ОСОБА_4 знайшов свою шапку, сів до автомобіля та вони поїхали далі. По дорозі йшла дискусія про вказану подію. В процесі дискусії, ОСОБА_4 запитав чи це його сумка, яку він забрав після бійки. ОСОБА_6 запевнив, що сумка не його та просив викинути її з автомобіля. Через 10 хвилин їх зупинили працівники поліції. Того ж дня слідчий запитував у нього про якийсь телефон, але що за телефон, йому не відомо.

Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що при собі у нього була маленька сумка з документами, а в багажнику автомобіля лежала сумка з особистими речами та з пістолетом, який він знайшов ще за довго до події.

Допитаний потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що зранку 27 січня 2018 року він домовився про зустріч з невідомими особами у АДРЕСА_6 з метою придбати мобільний телефон вартістю майже 5000 гривень. На зустріч він приїхав на мопеді, оскільки подумав, що такий вигляд допоможе йому поторгуватись з продавцем. Перед зустріччю він був на ринку та купив продукти харчування. Мопед він поставив за 200 метрів від місця зустрічі. В подальшому, зателефонував продавцю повідомити, що вже чекає на місці. Продавець телефоном повідомив, що він вже під`їжджає та повідомив на якому автомобілі буде. В подальшому, ОСОБА_7 побачив описаний безпосередньо продавцем автомобіль. Тепер він марку автомобіля він не пам`ятає, а пам`ятає лише що автомобіль був на литовській реєстрації та синього кольору. Автомобіль зупинився за метрів 200 від нього, внаслідок чого ОСОБА_7 пішов за автомобілем. По дорозі він побачив, що хтось біжить ззаду нього. Тоді ОСОБА_7 зупинився. Підбігши до нього, ОСОБА_4 одразу ж почав завдавати удари. Через декілька секунд потерпілий помітив, що ще хтось спускається з-під гаражів та направляються до них. Це був ОСОБА_6 . Між ними відбулась бійка. В ході бійки потерпілий впав на землю та кричав. Удари йому наносили обидва, а саме руками та ногами в область голови та тулуба. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в ході бійки вирвали у нього сумку. Разом з тим, ручка від сумки залишилась у потерпілого в руках. Після чого, у ОСОБА_7 вдалося вирватись та він почав тікати. Хто саме вирвав у нього сумку, він не бачив, адже він тікав з місця події. В ході бійки, ОСОБА_4 загубив шапку. Однак ОСОБА_4 тікаючи в автомобіль, забрав у потерпілого шапку. ОСОБА_7 вказав, що гроші у нього не забрали, оскільки він зберігав їх в кармані, а не в сумці.

Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 відшкодував йому 10000 гривень, 3500 відшкодували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Також потерпілий відмовився від поданого ним раніше цивільного позову до обвинувачених. Просив суворо не карати обвинувачених.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що проходячи по вул. Лялі Ратушній біля будівлі «Зал Царства свідків Єгови» разом з подругою почули голосний крик «Допоможіть, вбивають». Вони розвернулись, почали йти на крики і побачили, що зі сторони будинку вибігає потерпілий, а його наздоганяють двоє чоловіків. При цьому, в судовому засіданні свідок вказала на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як на осіб, які наздоганяли потерпілого. В подальшому, між ними почалась шарпанина, внаслідок чого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 впали на нього. Між ним почалась боротьба під час якої, потерпілому вдалось вирватись і останній почав знову тікати, забігши в будівлю «Зал Царства». Разом з тим, один із чоловіків під час боротьби вирвав у потерпілого сумку, яка знаходилась у нього на плечі та почав тікати. Коли ОСОБА_4 пробігав повз ОСОБА_9 , в нього випала сумка. Тоді ОСОБА_9 запитала чи це його сумка, на що ОСОБА_4 відповів, що його та схопивши сумку, побіг до автомобіля темно-зеленого кольору, який стояв неподалік. Крім того, ОСОБА_9 зазначила, що автомобіль був заведений, а в середині перебував водій. ОСОБА_4 сів на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_6 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля. Після чого, автомобіль почав дуже швидко від`їжджати з місця події. Через декілька хвилин вони знайшли потерпілого, який повідомив, що викликав працівники поліції та попросив їх залишитись з метою надання пояснень. ОСОБА_9 зазначила, що тілесних ушкоджень на потерпілому вона не бачила, однак в потерпілого була розстебнута куртка.

Допитана свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вказана подія сталась взимку в обідній час, близько 5 років тому. Вона з ОСОБА_11 та ще з однією жінкою йшли по вул. Лялі Ратушної, 27, біля будівлі «Зал Царства свідків Єгови». Раптом вони почули шалений крик. Коли повернулись, побачили, що двоє чоловіків б`ють іншого чоловіка. Вона подумала, що потерпілий - це їхній одновірець. Під час бійки потерпілому вдалось вирватись, після чого він побіг в будівлю «Зал Царства». В ході бійки нападники зірвали з потерпілого квадратну сумку, яка одягається через плече. Один із нападників побіг в автомобіль, а інший взяв сумку і почав покидати місце події. Також ОСОБА_10 вказала, що вона бачила автомобіль темно-зеленого кольору, який стояв біля будівлі «Зал Царства свідків Єгови», близько 10-15 метрів від місця бійки. Більше припаркованих автомобілів там не було. Спочатку в автомобіль сів один з нападників, який першим покинув місце бійки. Коли біля них проходив інший нападник, який був невеликого зросту та одягнутий в чорну шапку, ОСОБА_11 запитала останнього, чи його це сумка, на що останній відповів, що сумка належить йому. Тоді ОСОБА_10 повідомила, що викличе працівників поліції та запише номера їхнього транспортного засобу. Разом з тим, чоловік розвернувся та сів в автомобіль, який швидко поїхав з місця події.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 27.01.2018 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_7 , який просив прийняти міри до невідомих йому осіб, які близько 11:00 год., 27.01.2018 року перебуваючи біля будинку 27, вул. Лялі Ратушної в м. Вінниці, відкрито із застосуванням фізичної сили заволоділи його матерчатою сумкою в якій знаходилось 2 кг м`яса, півкілограма риби, 1 батон, 10 яєць, чим завдали матеріального збитку на загальну суму 850 гривень.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 27.01.2018 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З протоколу огляду місця події від 27.01.2018 року вбачається, що дана процесуальна дія проводилась в кабінеті № 306 СВ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області. Під час проведення слідчої дії, потерпілий ОСОБА_7 надав працівникам поліції шапку чорного кольору з вертикальним написом «ELLAN» , яку як пояснив останній, зірвав з чоловіка, який на нього здійснив напад за адресою: м. Вінниця, вул. Лялі Ратушної, 27. Крім того, ОСОБА_7 надав працівникам поліції ремінець коричневого кольору на краях якого наявні металеві карабінчики та вказав, що даний ремінець належить йому, та він залишився у нього в руках під час того, як з його рук невідомі особи вирвали матерчату сумку коричневого кольору з продуктами харчування. В подальшому, вище вказані речі були вилучені.

Відповідно до висновку експерта №123 від 29.01.2018 року на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_7 , у останнього були виявлені тілесні ушкодження - синець на обличчі справа, садно на слизовій оболонці правої щоки, травматичний скол емалі 1-го зуба справа на верхній щелепі. Вказані ушкодження у ОСОБА_7 , не являлись небезпечними для життя, належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 27.01.2018 року.

З консультативного заключення Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, кафедра психіатрії, наркології та психотерапії з курсом ПО Центр психодіагностики та психокорекції дезадаптаційних та кризових станів від 15.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 звернувся на консультацію з метою уточнення психічного стану та отримання рекомендацій щодо лікування. За результатами психодіагностичного обстеження пацієнта, у останнього виявлено високу реактивну та особистісну тривожність, загальна психічна тривожність середня з тенденцією до високого рівня, емоційний стан не стійкий, мислення афективно забарвлене, фіксоване на травмуючи подіях, що характерно для психогенно-невротичного регістр синдрому.

З довідки виданої стоматологічною клінікою «Лєвіка» №28 від 23.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 необхідно провести спектр стоматологічних послуг: ортопедичне лікування, згідно діагнозу: Травматичний скол фронтального 11 зуба.

З ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року вбачається, що накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 27.01.2018 року, а саме шапку чорного кольору з вертикальним написом «ELLAN» та ремінець коричневого кольору на краях якого наявні металеві карабінчики.

З протоколу огляду місця події від 27.01.2018 року та додатків до нього вбачається, що об`єктом огляду являється ділянка території розташована на узбіччі траси М-12, 395 км. На узбіччі дороги стоїть автомобіль марки «Audi» моделі «A6» темно-зеленого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 ». Автомобіль знаходиться у відкритому стані. У багажнику автомобіля знаходиться целофановий пакет в якому містяться особисті речі власника, набір інструментів у пластиковому боксі, барсетка шкіряна чорного кольору. У барсеткі знаходяться такі речі: монети, пачка таблеток «Аналгін», пістолет «Форт 12» № НОМЕР_2 , у якому знаходиться магазин із трьома патронами, з одною гумовою кулею та двома залізними кулями. Вказаний пістолет разом з магазином та трьома патронами був вилучений та поміщений у спец. пакет НПУ ГСУ № 4410822. Також у багажнику було виявлено два автомобільні номерні знаки НОМЕР_3 , які в подальшому були вилучені та поміщені в спец. пакет НПУ ГСУ № 4446072. У салоні автомобіля, на підлозі між лівим заднім пасажирським сидінням та водійським сидінням було виявлено сумку виготовлену із тканини, коричневого кольору, на якій наявні потертості та тріщині у місті, де знаходяться ручки. В середині вказаної сумки знаходились такі речі: паперовий конверт, пакет в якому міститься м`ясо, картонний лоток в якому містяться яйця в побитому стані, шапка зимова чоловіча чорного кольору із надписом "AGBO", пакет в якому знаходиться риба, дві печатки з тканини чорного кольору, буханка хлібу - батон. Вище вказана сумка разом із перерахованим речами були вилучені. У бардачку автомобіля було виявлено мобільний телефон марки "Lenovo S650" ЕMEI: НОМЕР_4 у корпусі сірого кольору. У дверній карті автомобіля, поблизу водійських дверей було виявлено мобільний телефон марки «Samsung» EMEI: НОМЕР_5 у корпусі чорного кольору. Вказані мобільні телефони були вилучені та поміщені у спец. пакет НПУ ГСУ №4507713. У дверній карті водійських дверей було виявлено пару печаток виготовлених із тканини, шкіри та пластику. Вказані печатки були вилучені та поміщені у спец. пакет НПУ ГСУ №4496485. Біля автомобіля знаходились наступні особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , який представився як ОСОБА_12 та зазначений в протоколі під вказаним прізвищем та ОСОБА_5 . Крім того, в ході проведення слідчої дій був вилучений автомобіль марки «Audi» моделі «A6», номерний знак « НОМЕР_1 ».

Крім того, в ході проведення даної слідчої дії було зроблено змиви потожирової речовини із спускового гачка, рукоятки пістолета «Форт-12» та змиви потожирової речовини із керма та коробки переміни передач автомобіля «Audi A-6».

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2018 року надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Audi» A-6 темно зеленого кольору, номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , який перебуває у користування громадянина ОСОБА_5 .

Із заяви-розписки вбачається, що ОСОБА_7 отримав від слідчого 200 г карасів маленьких, 2,5 кг м`яса свинини, 1 батон та 10 яєць.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року було накладено арешт на тимчасово вилучені речі під час огляду місця події від 27.01.2018 року, а саме: два автомобільні номерні знаки НОМЕР_6 , пістолет марки «Форт-12» № НОМЕР_7 з магазином та трьома патронами всередині; змиви потожирової речовини з спускового гачка та із рукоятки пістолета «Форт-12», сумка коричневого кольору усередині із паперовим конвертом, шапкою зимовою чоловічою синього кольору, двома рукавицями чорного кольору, два мобільних телефони марки «Lenovo S-650» IMEI: НОМЕР_4 у корпусі сірого кольору, мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_5 , пара шкіряних рукавиць, змив потожирової речовини із коробки переміни передач, автомобіль марки «Audi» моделі A-6, державний номерний знак НОМЕР_1 темно-зеленого кольору.

З акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.01.2018 року вбачається, що здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу "Audi A6", державний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_5 .

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.01.2018 року вбачається, що працівниками патрульної поліції Вінницької області 27.01.2018 року близько 12:40 год. затримано ОСОБА_5 . Під час затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено посвідчення на його ім`я серії НОМЕР_8 , видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 10.04.2018 року щодо ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.01.2018 року вбачається, що працівниками поліції 27.01.2018 року близько 12:40 год. затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ). Під час затримання у ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) виявлено та вилучено бувший у використанні мобільний телефон Nokia RM-944 IMEI1 НОМЕР_9 та IMEI2 НОМЕР_10 з двома сім картками абонентської мережі ТОВ «лайфселл» з номерами, які вказав ОСОБА_6 ( ОСОБА_12 ) НОМЕР_11 , НОМЕР_12 .

З постанови про уточнення анкетних даних від 29.01.2018 року вбачається, що уточнено анкетні дані ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0000368 та в усіх складених відносно нього документах, в тому числі процесуальних, вважати його ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Миронівки Київської області, українець, громадянин України, тимчасового не працюючий, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2012 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 .

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.01.2018 року вбачається, що працівниками патрульної поліції 27.01.2018 року, близько 12:00 год. на об`їзній дорозі м. Вінниці було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Під час обшуку ОСОБА_4 , у останнього вилучено мобільний телефон марки «Meizu M2 Note», в корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , мобільний телефон «Nokia 1280», в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_15 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Audi A6» з реєстраційним номером Литовської Республіки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 року щодо ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року накладено арешт на тимчасового вилучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме затримання ОСОБА_6 , а саме: бувший у використанні мобільний телефон Nokia RM-944 IMEI1 НОМЕР_9 та IMEI2 НОМЕР_10 з двома сім картками абонентської мережі ТОВ «лайфселл» з номерами, які вказав ОСОБА_6 НОМЕР_11 , НОМЕР_12 .

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року накладено арешт на тимчасового вилучені речі під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме затримання ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Meizu M2 Note», в корпусі білого кольору, IMEI НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , мобільний телефон NOKIA 1280, в корпусі чорного кольору, IMEI НОМЕР_15 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «AUDI A6» з реєстраційним номером Литовської Республіки.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2018 року накладено арешт на посвідчення на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_8 , видане УДАІ ГУ МВС України у м. Києві.

З постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 17.02.2018 року вбачається, що мобільний телефон «Samsung GT-E1200I» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «LENOVO S650» в корпусі золотистого кольору, мобільний телефон «NOKIA RM 944» в корпусі чорного кольору і двома сім картами було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 17.02.2018 року вище вказані речі були оглянуті працівниками поліції.

З постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 17.02.2018 року вбачається, що рукавиці - спец. пакет №4496485, посвідчення водія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - спец. пакет № 4221762, паперовий конверт із змивами з рукоятки пістолета, паперовий конверт із змивами з керма авто, паперовий конверт із змивом речовини із спускового гачка пістолета, паперовий конверт із змивом з поверхні ручки КПП було визнано речовими доказами.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 17.02.2018 року вище вказані речі були оглянуті працівниками поліції.

З постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 19.02.2018 року вбачається, що мобільний телефон «MEIZU» в корпусі білого кольору (корпус пластиковий, на фронтальній стороні телефону у нижній частині є напис «Samsung», сім карта мобільного оператора «лайфселл») флеш карта «TRANSCED 8 GB» та чохол (з наявними ознаками експлуатації) мобільний телефон «NOKIA RM 647» в корпусі чорного кольору (корпус пластиковий, на передній поверхні над екраном наявним напис «NOKIA», на фронтальній стороні телефону у верхній частині також є надпис «NOKIA», у телефоні наявна сім карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» та наявні ознаки експлуатації), техпаспорт Н НОМЕР_16 , номерні знаки НОМЕР_3 (дані номерні знаки з ознаками експлуатації та деформовані) було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 19.02.2018 року вище вказані речі були оглянуті працівниками поліції.

З постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 23.02.2018 року вбачається, що чорну матерчату шапку, яка має ознаки експлуатації, коричневу дорожню сумку із ознаками експлуатації було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

З постанови від 23.02.2018 року вбачається, що пістолет «ФОРТ 12 РМ» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А. та 3 гільзи патронів 9мм, які поміщено до спец. пакету № 2258541 визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

З висновку судово-балістичної експертизи №50 від 16.02.2018 року вбачається наступне:

1. Пістолет, який вилучений при огляді місця події від 27.01.2018 року, є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - пристроєм «ФОРТ-12PM», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А., виробництво КНВО «Форт», м. Вінниця, Україна, призначеним для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду. Даний пістолет придатний для стрільби.

2. 3 (три) патрони, вилучені при огляді місця події від 27.01.2018 року, являються бойовими припасами та є:

- 1 (один) патрон з маркуванням «S&B 9 mm P.A. Blanc» є пістолетним патроном калібру 9 мм Р.А., що виготовлений шляхом спорядження саморобним способом капсульованої гільзи шумового (холостого) пістолетного патрону промислового виробництва (АО "Sellier Bellot", Чеська Республіка), пороховим зарядом та снарядом виготовленим з гуми чорного кольору;

- 2 (два) патрони з маркуванням «SOBR 9 mm P.A.» є пістолетними патронами калібру 9 mm Р.А., що виготовлені шляхом спорядження саморобним способом капсульованих гільз пістолетних патронів «несмертельної дії» калібру 9 мм Р.А. промислового виробництва (ТОВ "СОБР", Україна), пороховими зарядами та снарядами виготовленими з металу сірого кольору діаметром 6 мм.

1 (один) патрон з маркуванням «S&B 9 mm P.A. Blanc» та 2 (два) патрони з маркуванням «SOBR 9 mm P.A.» придатні для стрільби.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року слідчому Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_13 та слідчому Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 надано тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар» адреса - 03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, який містить інформацію щодо абонента НОМЕР_17 , яким користувалась невстановлена слідством особа, у період часу з 00:00 год. 20.01.2018 по 00:00 год. 28.01.2018, які містять інформацію у вигляді вхідних, вихідних дзвінків, дзвінків нульової тривалості, номера абонентів А та Б, тип з`єднання, дата та час з`єднання, тривалість, та адреса звідки здійснювався дзвінок.

Відповідно до ухвали суду від 23.02.2018 року слідчому Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_13 та слідчому Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 надано тимчасовий доступ до документів ПрАТ «Київстар» адреса - 03113, м Київ, вул. Дегтярівська, 53; ПрАТ "ВФ Україна": м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ТОВ «лайфселл», м. Київ, вул. Амосова, 12, які містять інформацію щодо IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , IMEI 3: НОМЕР_9 , IMEI 4: НОМЕР_10 , мобільного телефону, у період часу з 00:00 год. 20.01.2018 по 00:00 год. 28.01.2018, в друкованому та електронному вигляді, номера абонента А, абонента Б, типу з`єднання, дату та часу з`єднання, тривалості, IMEI мобільного телефону, яким користувався абонент А, азимуту та адреси базових станцій, мобільного термінала, з можливістю вилучення усієї документації з яких вони складаються та з можливістю визнання їх в якості доказів по даному кримінальному провадженні.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів, описом речей і документів вбачається, що на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року отримано тимчасовий доступ та вилучено копію наявної у ПрАТ "Київстар" інформації в електронному вигляді, що записана на електронний носій CD-R диск з надписом вих. 1947 - 1955/3/КТ та 1916/3/КТ з відповідною інформацією.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.03.2018 року вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року отримано тимчасовий доступ та вилучено копію наявної у ТОВ "лайфселл" інформації в електронному вигляді, що записана на електронний носій CD-R диск з надписом ВВП 01.03.2018 з відповідною інформацією.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів, описом речей і документів від 22.03.2018 року вбачається, що на підставі ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року отримано тимчасовий доступ та вилучено копію наявної у ПрАТ "Київстар" інформації в електронному вигляді, що записана на електронний носій CD-R диск з надписом вих. 6064-6073/3 КТ з відповідною інформацією.

З протоколу огляду документу від 11.04.2018 року вбачається, що було проведено огляд компакт диску з виїмкою по мобільному оператору ТОВ «лайфселл» та ПрАТ «Київстра». На диску знаходяться 4 файли, в яких містяться інформація про дзвінки нульової тривалості, номера абонентів А та Б, типу з`єднання, дата та час з`єднання, тривалість, азимут, місця розташування станцій між абонентськими номерами, якими користувались ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З постанови від 11.04.2018 року вбачається, що диск із файлами розширення Microsoft Office Exсel із назвою «[6886]-22.03.2018 11.11.53» та «6886-бс», «18890_20.01.2018_28.01.2018», «detail_result_05076» було визнано речовим доказом.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнала особу, яка розміщена під № 4, а саме ОСОБА_4 та вказала на нього як на особу, яка 27.01.2018 року по вул. Лялі Ратушної в м. Вінниці, зірвала сумку з невідомої особи та бігла із сумкою в руках до автомобіля "Audi" темно-зеленого кольору, державний номерний знак " НОМЕР_1 ".

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_10 впізнала особу, яка розміщена під № 2, а саме ОСОБА_4 та вказала на нього як на особу, яка 27.01.2018 року по вул. Лялі Ратушної в м. Вінниці, із сумкою в руках бігла до автомобіля марки "Audi", державний номерний знак " НОМЕР_1 ".

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, яка розміщена під № 1, а саме ОСОБА_4 та вказав на нього як на особу, яка підбігла до нього, напала, в подальшому видерла його коричневу сумку та нанесла тілесні ушкодження.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2018 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, розміщену під № 1, а саме ОСОБА_12 ( ОСОБА_6 ) та вказав на нього як на особу, яка 27.01.2018 року напала на нього.

Протоколи слідчих експериментів суд до уваги не приймає через відсутність відеозаписів до них.

Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинувачених, потерпілого, свідків, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні грабежу, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб є доведеною, а вказані докази в сукупності є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинувачених.

При вирішенні наявності в діях обвинувачених ознак зазначеного складу злочину суд приймає до уваги показання потерпілого ОСОБА_7 та критично оцінює показання обвинувачених з огляду на те, що саме показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами у справі, які в свою чергу повністю спростовують показання обвинувачених.

Так, потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що він опинився на місці події у визначену дату та час не випадково, а діючи на виконання домовленості з невідомою йому раніше особою в якої він мав намір придбати мобільний телефон.

За показаннями потерпілого, він домовився про зустріч з продавцем телефону на 11.00 годину 27.01.2018 року по вулиці Л.Ратушній де вони мали побачити один одного та він намір купити телефон у вказаної особи. За показаннями потерпілого все спілкування з вказаною особою відбувалось виключно телефоном, і тому він підійшовши на місце зустрічі, зателефонував вказаній особі та повідомив, що вже на місці. При цьому його співрозмовник повідомив, що він під`їжджає, назвав марку автомобіля та колір, і саме за вказаними ознаками потерпілий ідентифікував автомобіль до якого розпочав рух, проте у вказаний час зазнав застосування насильства з боку двох осіб, які обидва наносили йому удари, один з них вирвав в нього сумку, ручка якої залишилась у нього в руках, а після цього швидко попрямували до того автомобіля, який він ідентифікував як автомобіль особи з якою в нього була домовленість про зустріч та покинули одразу місце події.

В той же час, обвинувачені заперечили вказані показання потерпілого, оскільки вказали, що на місці події опинились випадково, ОСОБА_4 вказав, що в нього виникла бійка з потерпілим через те, що потерпілий намагався підійти до машини під керуванням ОСОБА_5 та наніс ОСОБА_4 першим удар, ОСОБА_6 вказав, що втрутився у бійку між потерпілим та ОСОБА_4 з метою їх розняти, а ОСОБА_5 зазначив, що просто чекав ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які пішли купити цигарки. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що випадково забрав сумку потерпілого, оскільки вважав, що це сука ОСОБА_6 , яку він загубив.

Надаючи перевагу одній із версій розвитку подій, яких фактично дві (перша версія потерпілого, а друга обвинувачених) суд звертає увагу на наступне.

За правилами кримінального права умисел обвинувачених встановлюється з об`єктивних дій, вчинених ними в ході події, що є предметом кримінального переслідування.

Дії, вчинені обвинуваченими, встановлюються на підставі доказів у справі.

Докази у справі свідчать про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства до потерпілого, яке не є небезпечним в момент заподіяння.

Так, наслідком дій обвинувачених є заволодіння майном потерпілого, а саме продуктами харчування, що перебували у сумці, яка була вилучена в автомобілі в якому перебували всі троє обвинувачених.

Так, з протоколу огляду автомобіля вбачається, що в середині автомобіля вилучено сумку з слідами деформації та з продуктами харчування в середині. Вказані речі (продукти) є тотожними до зазначених в заяві потерпілого, його показаннях та розписці потерпілого про їх отримання в ході досудового розслідування. Сумка потерпілого виявлена в автомобілі де перебували обвинувачені в пошкодженому стані, що підтверджено протоколом її огляду та постановою про визнання вказаного предмета речовим доказом.

З протоколу огляду місця події беззаперечно встановлено, що потерпілий в ході досудового розслідування видав працівникам поліції частину вказаної сумки, яка залишилась в нього після пограбування, а саме ручку від сумки. За показаннями потерпілого вказана ручка відірвалась від сумки в момент того коли обвинувачені, наносячи йому удари, намагались заволодіти його сумкою, яку він тримав за вказану ручку, що і призвело до пошкодження сумки. Ручка від сумки оглянута та визнана речовим доказом у справі.

Сукупність вказаного беззаперечно свідчить про спростування версії ОСОБА_4 про те, що він випадково забрав сумку потерпілого, вважаючи її сумкою ОСОБА_6 , оскільки сумка потрапила до обвинуваченого внаслідок активних дій, застосування сили, що призвели до її пошкодження до такого стану, що частина за яку утримував сумку потерпілий залишилась в нього, а сама сумка із речами всередині опинилась у розпорядження обвинувачених, у їх автомобілі.

Спростування такої версії обвинуваченого ОСОБА_4 про походження сумки в автомобілі тягне за собою спростування всієї версії розвитку подій, повідомленою обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки за їх показаннями умислу та домовленості у них на зустріч з потерпілим на було, вони опинились там випадково, а вся подія була пов`язана із випадковим конфліктом ОСОБА_4 з потерпілим.

Судом на підставі сукупності письмових доказів ( протоколів огляду та речових з доказів) беззаперечно встановлено, що дії обвинувачених не були випадковими, а є узгодженими, направленими на заволодіння майном потерпілого, яким в даному випадку стала сумка з продуктами харчування.

Про вказане свідчать не лише показання потерпілого, а і свідків у справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Зміст показань вказаних свідків повністю узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_7 , підтверджує повідомлену ним версію та спростовує версію обвинувачених щодо розвитку подій.

Так, кожна з вказаних свідків суду підтвердила факт того, що потерпілого били дві особи, потерпілий кликав на допомогу, намагався вирватись та втекти, підтвердили, що ОСОБА_4 сумка в потерпілого були вирвана, і після вказаного зазначені особи швидко попрямували до автомобілю який їх чекав. Після того, як двоє осіб сіли до автомобіля, в якому перебував водій, автомобіль відразу швидко полишив місце події.

Таким чином, показаннями вказаних свідків знову спростовано версію, повідомлену обвинуваченими, а саме про те, що домовленості між ними не було на вчинення жодних протиправних дій, а все відбулось випадково в ході раптової зупинки всіх трьох обвинувачених на місці де перебував потерпілий, раптово виниклого конфлікту ОСОБА_4 з потерпілим, який почав розбороняти ОСОБА_6 та випадкове заволодіння майном потерпілого.

Так, свідки підтвердили те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наздоганяли вже втікаючого від них потерпілого, який вже кричав : «Рятуйте» (тобто зазнав попереднього посягання), вдвох його повалили та били, в ході вказаного одна з осіб ( ОСОБА_4 ) виривав сумку потерпілого, яку свідки казали повернути. Вказали, що автомобіль був поруч, стояв із заведеним двигуном та водієм в середині, на стоянці де більше не було автомобілів та одразу швидко рушив після того, як два нападники в нього сіли. Свідки повністю спростували версію того, що сумка опинилась в обвинуваченого ОСОБА_4 випадково, повністю спростували версію проте, що ОСОБА_6 рознімав бійку та повністю підтвердили факт того, що водій в автомобілі очікував двох нападників і вирушив після того, як було здійснено заволодіння речами потерпілого.

Таким чином, вказані свідки повідомили суду дані достатні для того, щоб визнати версію потерпілого такою, що є правдивою і такою, що відтворює дійсний розвиток події кримінального правопорушення. При цьому вказані докази повністю спростували версію обвинувачених.

Таким чином, у справі всі докази свідчать на користь версії потерпілого і спростовують версію обвинувачених.

За таких підстав, що гуртуються на сукупності взаємоузгоджених доказів, суд приймає до уваги показання потерпілого та виходить з того, що потерпілий дійсно прийшов на узгоджену з обвинуваченими зустріч. Вказане місце зустрічі він узгоджував із ОСОБА_5 , оскільки за показаннями потерпілого у момент коли він прибув на місце зустрічі, він зателефонував особі з якою домовлявся про зустріч із купівлі телефону, і вказана особа йому сказала, що він вже під`їжджає, повідомила марку та модель автомобіля на який він буде. За показаннями потерпілого у зазначений час він побачив вказаний автомобіль, який проїжджав поруч і тому почав рухатись в сторону вказаного автомобіля, проте не доходячи до нього став об`єктом застосування насильства двома іншими особами ( ОСОБА_4 та ОСОБА_6 )

При цьому судом з показань обвинувачених встановлено, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_5 , який і сам підтвердив вказане, що зумовило висновок суду, що особою з якою розмовляв потерпілий був саме ОСОБА_5 .

При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 суду повідомив, що потерпілого він побачив саме в той момент коли потерпілий почав підходити до автомобіля під керування ОСОБА_5 , тобто непрямо підтвердив повідомлені потерпілим обставини щодо причин з яких він опинився біля автомобіля, а саме факту того, що у зазначений момент він спілкувався з особою, яка виманила його на зазначену зустріч під приводом продажу йому телефону за суму біля 5000 гривень.

Вказаною особою був ОСОБА_5 , оскільки без повідомлення потерпілому даних про марку та модель автомобіля потерпілий не почав би рух саме до автомобіля під керуванням ОСОБА_5 .

Показання ОСОБА_5 про те, що все сталось випадково, він в тому місці зупинився випадково, не узгоджуються з фактичними обставинами, а саме тим, що в цей момент випадкового конфлікту між ОСОБА_4 та потерпілим не відбулось, ОСОБА_6 бійку не рознімав (докази чого зазначено вище), а відбулась реалізація плану по заволодінню майном потерпілого.

Суд звертає увагу, що зазначені факти та розвиток подій свідчать про спільний умисел ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідчать про вказане і їх узгоджені дії в момент вчинення грабежу, оскільки з показань потерпілого вбачається, що як тільки він почав рух в заданому водієм автомобіля ( ОСОБА_5 ) напрямку та до заданого вказаним водієм ОСОБА_5 місця ( місце де припаркувався автомобіль), ОСОБА_4 почав наносити йому удари, і він побачив, що до нього приєднується ОСОБА_6 , який також почав наносити удари, здійснювали вони вказане і після того, як потерпілий намагався втекти, наздогнавши його та намагаючись заволодіти його сумкою, що в результаті і зробили, одразу покинувши місце події на автомобілі, що їх очікував з працюючим двигуном.

Зазначені показання потерпілого, показання свідків суд, вважає такими, що в достатній мірі підвереджують спільні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

При цьому суд, зазначає, що і висновком експерта повністю такі показання потерпілого підтверджено, оскільки в ньому зазначено, що виявлені тілесні ушкодження в потерпілого могли утворитись при обставинах викладених ним.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Суд, зважаючи на вказані приписи та приймаючи до уваги показання потерпілого, які узгоджуються з показаннями свідків, даними протоколів оглядів, речовини доказами та висновком експертизи вважає доведеним наявність в обвинувачених попередньої змови на вчинення грабежу із застосуванням насильства, що не є небезпечним в момент заподіяння.

При цьому суд звертає увагу, що форма змови для наявності співучасті значення не має, як і тривалість часу до вчинення злочину та вважає доведеним доказами у справі, що в даному випадку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяли як співвиконавці за попередньою змовою, оскільки вчиняли спільні, узгоджені дії направлені на реалізацію свого умислу. Вони діяли узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконував діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При ними був здійснений розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконував певну роль у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 виманив потерпілого на місце події, будучи впевненим, що у потерпілого є в тому числі і гроші, здійснив дії для того, щоб потерпілий опинився у місці зручному для заволодіння його майном, ОСОБА_4 застосовував насильство та заволодів майном, а ОСОБА_15 згідно спільного плану, також застосовував насильство до потерпілого.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Сукупність доказів у справі свідчить про доведення всіх складових зазначеного складу злочину, оскільки показаннями всіх допитаних осіб підтверджено відкритість дій обвинувачених, вчинення вказаного не лише у присутності потерпілого, а й застосуванням насильства щодо нього, усвідомлення потерпілим та сторонніми особами характеру дій, вчинення вказаних дій з метою заволодіння майном потерпілого.

При цьому суд відкидає показання обвинувачених про відсутність корисливого мотиву виходячи з того, що речовими доказами, протоколом огляду підтверджено заволодіння майном потерпілого.

Оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що викрадене майно було повернуто потерпілому, а тому розпорядження ним не відбулось, суд зазначає, що грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Тобто факт повернення викраденого майна не зумовлює висновків про те, що заволодіння ним відбулось, а навпаки свідчить про зворотнє.

Розпорядженням в даному випадку є те, що обвинувачені забрали вказане майно, перевозили його у власному автомобілі і саме з ним і були затримані.

Таким чином, сукупність доказів у справі та зазначені роз`яснення свідчать, що доказами у справі підтверджено всі об`єктивні ознаки вказаного складу злочину, а саме застосування насильства, що є не небезпечним, що підтверджується експертизою, заволодіння майном потерпілого при застосуванні насильства, що підтверджується речовими доказами, свідчить про направленість умислу обвинувачених.

Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі, приймаючи до уваги як належні та допустимі докази у справі показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколи огляду місця події, висновок судово-медичної експертизи та критично оцінюючи показання обвинувачених як такі, що не узгоджуються з зазначеними доказами у справі, дійшов висновку про доведеність винуватості обвинувачених.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно із протоколом затримання ОСОБА_4 жодних тілесних ушкоджень не мав, що ще раз підтверджує неправдивість показань обвинувачених, а саме того, що потерпілий наніс удар обвинуваченому, що і спровокувало бійку між ними.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо обрання обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння, особи винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до заяв потерпілого ОСОБА_7 від 30.11.2022 року, останній у зв`язку з відшкодуванням йому завданої шкоди, претензій до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він не має. Просив залишити без розгляду цивільний позов. Щодо міри покарання, просив суворо не карати обвинувачених.

З довідки-характеристики виданої виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області №129 від 19.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 характеризується позитивно.

З характеристики виданої Генеральним директором ТОВ «Ковір» вбачається, що ОСОБА_4 за час роботи у ТОВ «Ковір» зарекомендував себе з позитивної сторони.

Відповідно до характеристики виданої ТОВ Фірма «Компас» №70 від 20.02.2018 року за час проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_7 , заяв та скарг на його поведінку від мешканців будинку на адресу ТОВ Фірма «Компас» не надходило.

Відповідно до довідки виданої Липовецькою ЦРЛ Вінницької області від 19.02.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі не перебуває, за медичною допомогою на протязі останніх трьох років не звертався.

З вимоги про судимість від 10.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

З довідки військово-лікарської комісії № 569 від 27.05.2022 року вбачається, що було проведено медичний огляд солдата ОСОБА_4 та поставлено наступний діагноз: стан після вибухового акубаротравматичного ураження вух 16.05.2022 року, двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям ШМ 4-метри на два вуха, РМ-6М. Трамва пов`язана з проходженням служби.

Відповідно до довідки про обставини травми № 401 від 21.07.2022 року, ОСОБА_16 отримав бойову травму 16.05.2022 року в районі с. Дробишеве, Донецька область.

Таким чином, ОСОБА_4 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення проти власності із застосуванням насильства, завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, що підтверджено його заявою та свідченнями потерпілого в судовому засіданні про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення, вину визнав частково, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі. Крім того, враховуючи думку потерпілого, який просив суд суворо не карати ОСОБА_4 , суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Також судом встановлено, що у теперішньому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 було застосовано попереднє ув`язнення. Згідно із протоколом затримання ОСОБА_4 був затриманий у цьому провадженні 27.01.2018 року. На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою був змінений на домашній арешт.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст. 72 КК України слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2018 року по 23.03.2018 року.

Відповідно до характеристики виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» Житлово-експлуатаційна дільниця №2 від 02.02.2018 року, за період проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 , скарг до ЖЕД-2 від мешканців та сусідів на поведінку ОСОБА_5 не надходило.

З довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру № 4 від 23.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

З довідки Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №396965 від 23.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_5 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у вказаному закладі не перебуває.

З характеристики виданої начальником відділу кримінальної поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_5 за період служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе позитивно.

Відповідно до витягу з наказу № 331 о/с від 10.11.2017 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

З вимоги про судимість від 10.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Таким чином, ОСОБА_5 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення проти власності із застосуванням насильства, завдану шкоду потерпілому відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, що підтверджено його заявою та свідченнями потерпілого в судовому засіданні про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення, вину не визнав, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, враховуючи думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Також судом встановлено, що у теперішньому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 було застосовано попереднє ув`язнення. Згідно із протоколом затримання ОСОБА_5 був затриманий у цьому провадженні 27.01.2018 року. На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2018 року запобіжний захід у виді тримання під вартою був змінений на домашній арешт.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст. 72 КК України слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2018 року по 10.04.2018 року.

З довідки Благодійного фонду «Мрія-88» №30-22-03 від 30.03.2022 року вбачається, що відповідно до посвідчення №00006 ОСОБА_6 є волонтером благодійної організації «Благодійний фонд «МРІЯ-88». Посвідчення дійсне до 31.12.2022 року.

З вимоги про судимість від 10.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Таким чином, ОСОБА_6 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення проти власності із застосуванням насильства, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, 2005, 2012, 2019 року народження, завдану шкоду відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, що підтверджено його заявою та свідченнями потерпілого в судовому засіданні про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив умисне тяжке корисливе кримінальне правопорушення, вину не визнав, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2005, 2012, 2019 року народження, завдану шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі та враховуючи думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання процесуальних витрат у справі.

Так, згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу. До вказаних витрат, згідно ч. 2 ст. 120 КПК України, належать витрати на правову допомогу, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором та їх несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст. 124 КПК України, що регулює розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

З квитанції № 49 від 07.11.2018 року вбачається, що потерпілим ОСОБА_7 понесено витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Разом з тим, вказана сума внесена потерпілим до вимог цивільного позову, який потерпілий просив не розглядати в зв`язку з повним відшкодування, завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що зумовлює рішення про відсутність правових підстав для стягнення судових витрат з обвинувачених пов`язаних з витратами потерпілого на правову допомогу.

З обвинувачених на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які становлять вартість проведеної експертизи.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КК України.

Керуючись ст. 65-67, 186 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2018 року по 23 березня 2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто 18.10.2023 року.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2018 року по 10 квітня 2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто 18.10.2023 року.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто 18.10.2023 року.

Стягнути в рівних частках із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 858,00 гривень.

Арешти, накладені ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2018 року та 07.02.2018 року - скасувати.

Транспортний засіб «Audi», номерний знак НОМЕР_1 - повернути володільцю.

Речові докази у кримінальному проваджені, а саме мобільний телефон «Samsung GT-Е1200І» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «LENOVO S650» в корпусі золотистого кольору, мобільний телефон «NOKIA RM 944» в корпусі чорного кольору із двома сім картами, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1157) - повернути власникам.

Речові докази, а саме паперовий конверт із змивами з рукоятки пістолета, паперовий конверт із змивами з керма авто, паперовий конверт із змивом речовини із спускового гачка пістолета, паперовий конверт із змивом з поверхні ручки КПП, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1155) - знищити.

Речові докази, а саме рукавиці поміщені в спец. пакет № 4496485, посвідчення водія НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1155) - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази, а саме мобільний телефон «MEIZU» в корпусі білого кольору, сім карта мобільного оператора «лайфселл», флеш карта «TRANSCED 8 GB», чохол; мобільний телефон «NOKIA RM 647» в корпусі чорного кольору, з сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», техпаспорт Н НОМЕР_16 , номерні знаки НОМЕР_18 , які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1282) - повернути власникам.

Речові докази, а саме чорну матерчату шапку, яка має ознаки експлуатації, коричневу дорожню сумку із ознаками експлуатації, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1283) - повернути власнику.

Речові докази, а саме пістолет «ФОРТ 12 РМ» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A., 3 гільзи патронів 9 мм, які поміщено до спец пакету № 2258541, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВВП ГУНП у Вінницькій області (квитанція № 1370) - знищити.

Речовий доказ, а саме диск із файлами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: