Справа № 591/3554/23
Провадження № 1-кп/591/136/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , неповнолітнього, стосовно якого розглядається клопотання ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , представника Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

про застосування примусових заходів виховного характеру,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивувала тим, що неповнолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння за наступних обставин: 10.03.2023, близько 22:00 год., ОСОБА_5 , діючи разом з іншою особою, знаходячись біля НК «Луна» по вул. Збройних сил України, 21 в м. Суми, на грунті раптово виниклих неприязливих відносин, умисно спричинив множинні удари кулаками та ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_8 , чим завдав останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді перелому носових кісток зі зміщенням, так як для зростання носа необхідний термін понад 6 днів але менше 21 дня, а також спричинив легкі тілесні ушкодження у вигляді гематом, саден, синків та ушкоджень в ділянці ротової порожнини.

Такі дії неповнолітнього ОСОБА_5 , на думку прокурора, є суспільно небезпечними та підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Проте, оскільки ОСОБА_5 на момент вчинення такого правопорушення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, тому просив застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

Прокурор в судовому засіданні підтримала вказане клопотання.

Захисник неповнолітньої особи, законний представник неповнолітнього та представник Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради підтримали клопотання та позицію прокурора, проти чого не заперечував і сам неповнолітній.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані прокурором докази, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно неповнолітній ОСОБА_5 скоїв діяння, зазначені у клопотанні, про що під час допиту повідомив як сам неповнолітній так і інша особа, разом з якою він скоював ці діяння, а саме ОСОБА_9 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Водночас, відповідно до наданих суду матеріалів ОСОБА_5 на момент вчинення правопорушення не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до положень ст.97, 105 КК України, ст. 498 КПК України до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються примусові заходи виховного характеру, у тому числі у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).

Таким чином, в даному випадку судом встановлені усі підстави, визначені ч.1 ст.501 КПК України, для задоволення поданого прокурором клопотання та необхідності застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру.

Крім того, враховуючи обставини справи та той факт, що ОСОБА_5 раніше до відповідальності не притягувався, на обліках у диспансерах не перебуває, на даний час навчається, позитивно характеризуються за місцем навчання та проживання, має належні умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього та його ставлення до вчиненого, здатність матері, як законного представника, забезпечити виховний вплив на свою дитину та постійний контроль за її поведінкою, суд вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи виховного характеру, а саме: передачу під нагляд матері.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, ст. 22, ч.2 ст. 97, ст. 105 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1