Справа № 507/1770/23
Провадження № 1-кп/507/86/2023
Номер рядка звіту 58
В И Р О К
31.10.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Григорівка Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, працюючого по найму, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не має судимості в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з неповнолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , почали проживати в цивільному шлюбі у будинку, в якому проживає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , та у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вступу у статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_5 .
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з потерпілою та достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , з якою він тривалий час підтримував стосунки, не досягла шістнадцятирічного віку, та незважаючи на це, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, неодноразово вступав з нею у статеві зносини, а саме: вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_5 з використанням гені талій.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 155 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема розповів, що він придбав будинок в с.Комарівка та переїхав проживати в нього. По сусідству з ним проживає сім`я ОСОБА_6 , з якими він знайомий тривалий час. Він спілкувався з ОСОБА_5 та став з нею спільно проживати, а також вступати в статеві зносини. Він знав про її вік, а саме що вона неповнолітня, однак ОСОБА_5 наполягала на спільному проживанні. В подальшому ОСОБА_5 завагітніла і вони спільно проживають в будинку та ведуть спільне господарство. В скоєному кається, просив суворо не карати, завірив в недопустимості скоєня правопорушень в подальшому.
Потерпіла ОСОБА_5 та її законним представник ОСОБА_7 надали в судове засідання заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили призначити обвинуваченому мінімальне покарання.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 155 КК України, тобто вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використання геніталій.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Потерпіла ОСОБА_5 навчається в 8 класі КЗ «Троїцька спеціальна школа», характеризується посередньо,виявляє клінічні ознаки легкої розумової відсталості з порушенням поведінки, які вимагають догляду, перебуває на обліку в лікарні в зв`язку з вагітністю..
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, проживає з матір`ю, яка є інвалідом 1 групи, працює по найму, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не має судимості в силі ст. 89 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення відносно особи що має вади розумового розвитку.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючої та обтяжуючої вину обставини, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення вперше, позитивно характеризується, не має судимості, співмешкає з потерпілою, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та йому можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої статті КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не має.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, потерпілій ОСОБА_5 , представнику потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченому ОСОБА_3 .
Суддя: ОСОБА_1