279/4485/23
1-кс/279/1798/23

У Х В А Л А

23 листопада 2023 року
В С Т А Н О В И В :
Дізнавач звернувся з клопотанням в якому вказав, що 27.11.2022 року ОСОБА_4 в мережі інтернет на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знайшла оголошення про купівлю одягу та одразу почала переписку з продавцем ОСОБА_5 . У подальшій переписці продавець та покупець обговорили умови доставки, продажу та передоплати. Після переписки ОСОБА_4 перерахувала частину обумовлених коштів за товар на рахунок НОМЕР_1 , а саме 2188 грн., проте замовлених послуг не отримала. Після чого остання зрозуміла що її ошукали.
В ході досудового розслідування було встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 перерахувала грошові кошти в сумі 2188 гривень на банківську картку банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_1 .
По даний час своє замовлення не отримала. Гроші потерпілій не повернуто.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, що містять відомості про банківську таємницю, а саме до руху коштів по картці № НОМЕР_1 за період з 24.11.2022 року по 24.12.2022 року, володільцем якої є АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Monobank АТ, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , яка може бути отримана тільки за вмотивованою ухвалою судді.
Вказане кримінальне провадження перебуває в провадженні СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області , проводиться досудове розслідування.
Статтею 131 КПК України передбачені види заходів забезпечення кримінального провадження одним з яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
Загальні положення тимчасового доступу до речей і документів закріплені у ст.159 КПК України згідно якої дозвіл на застосування такого заходу надає слідчий суддя суду першої інстанції, при цьому відомості щодо таких дій не становлять державної таємниці.
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені ст.160 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.162 КПК України відомості, які можуть становити банківську таємницю, відносяться до охоронюваної законом таємниці.
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені ст.160 КПК України.
За правилами ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе обставин, зазначених у частині 3 вказаної норми Закону.
З фабули внесеної до ЄРДР та наведених у клопотанні обставин, які було встановлено в ході проведення досудового розслідування слідує, що дізнавчаем не доведено можливість використання, як доказів документів, що містять інформацію про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період часу з 24.11.2022 року по 24.12.2022 року.
Як встановлено, з аналогічним клопотанням дізнавач вже звертався до суду та отримав дозвіл на тимчасовий доступ до інформації по вказаному рахунку.
Проте, подане вдруге клопотання не містить належного обґрунтування його повторного подання, а також щодо необхідності отримання інформації за період, який не охоплюється датою вчинення кримінального правопорушення.
Отже клопотання не відповідає вимогам, зокрема, п.5,6 ч.2 ст. 160 КПК України та суперечить п.2 ч.5 ст.163 КПК України, тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.131, 132,159,160-165 КПК України, П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1