Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5024/22
провадження № 1-кп/758/378/23
У Х В А Л А

07 листопада 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З Офісу Генерального прокурора до Подільського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 366 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року у задоволенні подання голови Подільського районного суду м. Києва про вирішення питання щодо направлення матеріалів кримінального провадження № 0000056 з Подільського районного суду м. Києва до належного суду відмовлено, матеріали кримінального провадження повернуто до Подільського районного суду м. Києва.

На адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що справа підсудна Подільському районному суду м. Києва, оскільки обвинувальний акт направлений відповідно до вимог правил підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акта прокурору не вбачається. Також прокурор наголошував на необхідність дотримання розумних строків, які порушуються через заявлення клопотань стороною захисту, які не впливають на можливість призначення судового розгляду.

Захисник та обвинувачений вважали за доцільне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, оскільки обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення відповідно до правової кваліфікації кримінальних правопорушень, що порушує право на захист.

Так, захисник зазначає, що різні частини обвинувального акта містять різне формулювання дій ОСОБА_4 , зокрема, на аркушах обвинувального акта № 15 та 39 указано, що ОСОБА_4 безпідставно наказав ОСОБА_6 лягти на дорожнє покриття та одночасно наніс 6-7 ударів кийком по ногам ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав йому фізичного болю, після чого примусово, застосовуючи силу помістив ОСОБА_6 до вказаного спеціального автомобіля, у той час на аркуші № 45 обвинувального акта зазначено, що ОСОБА_4 прийняв участь у подовженні незаконного затримання ОСОБА_6 , протиправно наказавши йому лягти обличчям вниз на дорожнє покриття, після чого без передбачених законодавством підстав наніс 6-7 ударів спеціальними засобами гумовим кийком по ногам ОСОБА_6 …., а потім зайти до спеціального автомобіля.

На аркуші обвинувального акта № 18 у розділі «Правова кваліфікація кримінальних правопорушень» зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у «перевищенні влади, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, за відсутності ознак катування…», проте на аркуші № 40 зазначена інша кваліфікація « ОСОБА_4 обвинувачується у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалось насильством та погрозою застосування насильства, застосування спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями за відсутності катування…», що унеможливлює встановити межі судового розгляду.

Формулювання обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ч. 2 ст. 356 КК України та за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 41 ст. 340 КК України є однаковими, тобто співпадають дата, час, місце обставини, дійові особи (аркуші 23-27, 28-40).

У обвинувальному акті не зазначено прізвищ та посад слідчих, які проводили досудове розслідування, потерпілих, оскільки у обвинувальному акті указано лише потерпілого ОСОБА_6 , а реєстр матеріалів досудового розслідування налічує ще трьох потерпілих, які не були ознайомлені із матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Усі інкриміновані ОСОБА_4 злочини та проступок кваліфіковані як вчинені за попередньою змовою групою осіб на виконання явно протиправного злочинного наказу, в обвинувальному акті указані прізвища командирів та вказано, що стосовно них матеріали виділені в окреме кримінальне провадження. Однак, станом на сьогодні стосовно цих осіб немає жодного вироку, що набрав законної сили, що у свою чергу позбавляє можливості кваліфікувати дії ОСОБА_4 як вчинені за попередньою змовою групою осіб на виконання явно протиправного злочинного наказу.

Вважає, що обвинувальний акт потрібно повернути прокурору на виконання вимог пп. 5 п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», оскільки з 01.07.2020 року діяння за ч. 1 ст. 366 КК України є не злочином, а кримінальним проступком.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право на стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Перелік вимог до обвинувального акта встановлений ст. 291 КПК України, є вичерпним, і передбачає те, що обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише у разі його невідповідності ст. 291 КПК України.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, у ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виклавши в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення, прокурор у такий спосіб на власний розсуд реалізував свої повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, зокрема, змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення своєї правової позиції.

При цьому зазначені захисником недоліки не перешкоджають розгляду справи по суті.

Частиною 3 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З огляду на викладене, враховуючи думку учасників провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта та призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 28, 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000056, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 366 КК України, - відмовити.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 366 КК України, до судового розгляду.

Судовий розгляд провести одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою: вулиця Хорива, 21, місто Київ, о 14 годині 30 хвилин 10 листопада 2023 року.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7