ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2130/23 Номер провадження 11-кп/814/1045/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника потерпілого захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0001711 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0001711 щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянськ Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.3 ст.301-1, ч.4 ст.152 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 28 січня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують факт вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, окрім показань потерпілого, який є малолітньою особою та під час досудового розслідування змінював свої показання.

Зауважує, що потерпілий має ознаки відсталого розвитку, що свідчить про необхідність надання критичної оцінки його показанням.

Звертає увагу на особу обвинуваченого, який має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та родиною сестри, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно.

Наголошує, що попередня процесуальна поведінка обвинуваченого свідчить про те, що він не намагався впливати на потерпілого.

Інші учасники провадження ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора та представника потерпілого про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти громадського порядку та моральності, а також особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості потерпілого, який не досяг чотирнадцяти років, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого.

Також, суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити його належну процесуальну поведінку є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На думку колегії суддів, місцевий суд правильно вказав про наявність ризику впливу обвинуваченого на потерпілого з огляду на передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які мають вказаний процесуальний статус у кримінальному провадженні.

Також місцевий суд обгрунтовано врахував наявність ризику переховування ОСОБА_9 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також у зв`язку з відсутністю у нього роботи, міцних соціальних зв`язків, сім`ї та дітей.

Суд апеляційної інстанції також враховує ту обставину, що ОСОБА_9 під час досудового розслідування в період з 15 лютого до 28 червня 2023 року перебував у розшуку до його затримання.

Крім того, про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, свідчать характер та обставини інкримінованих йому дій, спрямованих на порушення тілесної недоторканності і протиправного впливу на психічний та соціальний розвиток особи, яка не досягла чотирнадцяти років, а також на зберігання дитячої порнографії всупереч моральним засадам суспільства та збут таких матеріалів.

Твердження захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень з огляду на суперечливість показань малолітнього потерпілого повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, дані про особу ОСОБА_9 в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки зазначені обставини не є визначальними та такими, що б давали суду підставу для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Матеріали провадження не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з огляду на стан його здоров`я.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ленінськогорайонного суду м. Полтави від 30 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0001711 щодо обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4