У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.10.2023 року, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велетнівка, Генічеського району, Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 грудня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 грудня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що підозрюваний не є судимим, згідно характеристик жодних скарг та зауважень на нього не надходило, має постійне місце проживання та постійне джерело доходів, являється військовослужбовцем ЗСУ, тому вважає, що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Також вважає, що не може утримання підозрюваного під вартою бути застосовано з тієї причини, що стосовно нього очікується призначення покарання у виді позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у зв`язку з військовою агресією рф ОСОБА_6 призвано на військову службу по мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . У подальшому, ОСОБА_6 переведено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 , будучи підозрюваним у іншому кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, 08.10.2023 близько 12:00 години (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) достовірно знаючи, що в гаражному приміщенні, розташованому на території тимчасового пункту постійної дислокації інженерно саперного батальйону ВЧ НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_3 , знаходиться мотоцикл марки «Форте» ФТ 300-С5С червоного кольору, що належиться ОСОБА_8 , вирішив незаконно ним заволодіти.

Так, ОСОБА_6 виконуючи задумане, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи при цьому дозволу власника або інших законних підстав, проник до території тимчасового пункту постійної дислокації інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму вікна, незаконно проник всередину сховища у виді споруди гаражного типу.

Перебуваючи в середині, ОСОБА_6 діючи повторно, відчинив ворота приміщення та викотив мотоцикл марки «Форте» ФТ 300-С5С червоного кольору, що належить ОСОБА_8 тим самим придав йому руху вперед, тобто не маючи при цьому дозволу власника або інших законних підстав, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. В подальшому ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись вищезазначеним мотоциклом на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом, а саме: мотоциклом марки «Форте» ФТ 300-С5С, червоного кольору, спричинивши ОСОБА_8 матеріального збитку в сумі 78 665 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 08.10.2023 близько 12:00 години, (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні сховища у виді споруди гаражного типу, розташованому на території тимчасового пункту постійної дислокації інженерно саперного батальйону ВЧ НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_3 , помітив майно, що належить ОСОБА_9 та у цей час у ОСОБА_6 повторно виник умисел направлений на вчинення корисливого умисного злочину.

Так, виконуючи задумане, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, не маючи при цьому дозволу власника або інших законних підстав, перебуваючи в всередині сховища у виді споруди гаражного типу, розташованому на території тимчасового пункту постійної дислокації інженерно саперного батальйону ВЧ НОМЕР_2 , поблизу АДРЕСА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав: раніше вживаний інтернет-модем марки «ZTE» моделі MF920U з IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 1000 грн.; раніше вживані три кабелі живлення типи USB-USB micro, вартістю- 70 грн. кожен, загальною вартістю 210 грн.; раніше вживаний блок живлення марки «Travel charger» моделі С88А вартістю 100 грн.; раніше вживаний ніж марки «Columbia» моделі K-88, вартістю 220 грн., з якими з місця події зник та розпорядився в подальшому на власний розсуд.

В результаті крадіжки ОСОБА_9 завдано матеріального збитку на загальну суму 1530 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

09.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вчинених в період досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001024, по якому він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та по якому ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.10.2023 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 7 грудня 2023 року включно з визначенням розміру застави у сумі 214 720 грн., що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя погоджуючись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, тому вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість а також фактичні обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , які вчинені в умовах воєнного стану та в період досудового розслідування по іншому кримінальному провадженню, відомості щодо особи підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що слідчим відділом Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

09.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована наявністю вищевказаних ризиків.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськр айонного суду Миколаївської області від 10.10.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: