Справа № 191/2675/19
Провадження № 1-кп/206/20/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2024 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників - адвокатів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000432 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого загальну середню освіту, працюючого різноробочим в С(Ф)Г «Аналіз», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені слідством час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту у особливо великих розмірах, у зв`язку з чим останній, у невстановлений слідством час, перебуваючи у невстановленому слідством місці, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах, отримав у невстановлений слідством спосіб психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, в особливо великих розмірах, таким чином незаконно її придбав без мети збуту.

Далі, ОСОБА_8 , діючи умисно, продовжуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій, пов`язаних з обігом психотропних речовин, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, у невстановлений слідством спосіб доставив та почав незаконно, зберігати вищевказану незаконно придбану ним психотропну речовину - метамфетамін, в гаражному приміщенні АДРЕСА_4, з невстановленого слідством часу до 16.03.2019 року.

У подальшому, 16.03.2019 року в період часу з 12 години 05 хвилини

до 12 години 27 хвилин співробітниками поліції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Синельниківською місцевою прокуратурою за участю працівників УПН ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук в гаражному приміщенні АДРЕСА_3 . Під час обшуку вказаного гаражного приміщення на полиці підвісної шафи, що закріплена на протилежній відносно входу стіні, виявлено металеву коробку в середині якої знаходився один прозорий пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, який заповнений вологою кристалічною речовиною. Зазначені виявлені об`єкти вилучено до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/1237 від 03.05.2019, проведеної Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України в даній на експертизу 04.04.2019 кристалічній речовині кольору, наближеного до «ПАЛЕВЫЙ 20.0-8/4», масою 52,8755 г. та на поверхні захисного скла для мобільного телефону виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає відповідно 21,8376 гі 0,0300 г.

Загальна маса вилученого у ОСОБА_8 метамфетаміну становить 21,8676 г, що відноситься до «Особливо великих розмірів» - відповідно до «Таблиці 2» наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав, Суду показав, що дійсно 16.03.2019 року за місцем його проживання: АДРЕСА_1 був проведений обшук під час якого були виявлені сліп-пакет, блокноти на поверхні яких виявлено слідові залишки психотропної речовини - метамфетамін, загальною масою 0,17411 г. Дану психотропну речовину він незаконно зберігав виключно для власного вживання без мети збуту. Виявлені залишки, то були залишки від того, що він вживав раніше, адже після народження дитини перестав вживати наркотики. Після проведення обшуку в квартирі працівники поліції сказали йому « пішли в гараж». Потім почали примушувати його написати заяву про надання дозволу на обшук гаражу. З приводу написання цієї заяви він радився зі своїм адвокатом, який сказав йому, що він може писати згоду на обшук усіх гаражів, що там знаходяться, бо такий обшук буде вважатися незаконним. На нього здійснювався психологічний тиск, який супроводжувався погрозами взяття під варту, якщо він не надасть згоду на огляд гаражу. Ключів від гаражу у нього не було, оскільки він ним не користувався. Ключі принесла дружина. Під час обшуку були присутні поняті. Коли зайшли в гараж, він відкрив шкафчик, що висів на стіні. На нижній полиці знайшли коробку, в якій заходився полімерний пакет з наркотичною речовиною. Ці наркотики не його, оскільки він останній раз був у цьому гаражі восени 2018 року, коли ставив скутер з коляскою. Гараж належав його бабусі, яка померла. Мати і її сестра почали сваритися через цей гараж. Тітка забрала гараж собі, потім здала його хлопцю на прізвисько « ОСОБА_11 ». Він дійсно зберігав у гаражі свій скутер та дитячу коляску, які поставив там восени 2018 року і до березня 2019 року він до гаражу не ходив. Він підписав протокол обшуку без зауважень, оскільки боявся, що його візьмуть під варту. Із заявою про перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу він не звертався, оскільки боявся. Обвинувачений вказує на те, що обшук у гаражі було проведено незаконно, оскільки він не є власником гаражу, знайдені психотропні речовини не його. Він не визнає своєї вини у скоєнні інкримінованого йому злочину за ч.3 ст. 309 КК України, просив постановити виправдувальний вирок.

Захисник - адвокат ОСОБА_10 просив ухвалити виправдувальний вирок за ч. 3 ст. 309 КК України у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_8 вказаного злочину.

Судом були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-витяг з ЄРДР про реєстрацію 16.03.2019 року кримінального провадження №0000432з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч.2 ст. 307 КК України (а.с.81 т.1);

- постанову про виділення матеріалів в окреме провадження від 16.03.2019 року (а.с.84-85 т.1)

- заяву ОСОБА_8 від 16.03.2019 року про надання дозволу на проведення огляду гаражного приміщення АДРЕСА_3 та майна, що знаходиться у гаражному приміщенні (а.с.109 т.1);

- протокол обшуку від 16.03.2019 року з відеофіксацією слідчої дії, згідно із яким 16.03.2019 року у період часу з 12-05 год до 12-27 год у гаражному приміщенні АДРЕСА_3 був проведений обшук, в ході якого на полиці підвісної шафи, що закріплена на протилежній відносно входу стіни виявлено металеву коробку в середині якої знаходиться один прозорий пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, який заповнений вологою кристалічною речовиною бежевого кольору. Ліворуч від вказаної навісної шафи на поверхні стелажу виявлено паперовий згорток рожевого кольору в середині якого знаходиться суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. З дослідженого судом відеозапису слідчої дії встановлено, що ОСОБА_8 ще до відкриття гаражу підтвердив, що він добровільно надає дозвіл на обшук цього гаражу, яким він користується, і добровільно видає метамфетамін приблизною вагою 50 гр, який він зберігає там для власного вживання. Після відкриття гаражу ОСОБА_8 добровільно вказав на місце зберігання психотропної речовини. На питання слідчого, чи є у ОСОБА_8 зауваження до протоколу обшуку, ОСОБА_8 відповів, що не має. До протоколу обшуку не було занесено жодних зауважень з боку учасників цієї слідчої дії (а.с.110-116 т.1).

- ухвала слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року, якою було задоволено клопотанням слідчого про проведення обшуку, надано дозвіл на обшук, який було проведено 16 березня 2019 року в період часу з 12.05 год. до 12.27 год. в гаражному приміщенні АДРЕСА_3 , що перебуває у володінні ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено металеву коробку, в середині якої знаходиться один прозорий пакет із полімерного матеріалу з фіксаторами, який містить кристалічну речовину бежевого кольору, яку опечатано до сейф-пакету № ЕХР0100056, та паперовий згорток рожевого кольору із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який опечатано до сейф-пакету № 3566704 (а.с.118-119 т.1) та ухвала слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року про виправлення описки ( а.с. 132 т.1) ;

-висновок судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ ОСОБА_12 від 03 травня 2019 року №1/8.6/1237, згідно із яким, в наданій на експертизу 04.04.2019 кристалічній речовині кольору, наближеного до «ПАЛЕВЫЙ 20.0-8/4», масою 52,8755 г. та на поверхні захисного скла для мобільного телефону виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає відповідно 21,8376 г і 0,0300 г. (а.с.136-140 т.1);

- висновок судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ ОСОБА_12 від 24 травня 2019 року №1/8.6/1577, згідно із яким, надана на експертизу 15.04.2019 речовина масою 0,2377г, вилучена (згідно з ухвалою про призначення експертизи) у гр. ОСОБА_8 , є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, складає 0,3382г (а.с.150-153 т.1).

Судом були допитані свідки обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Так, свідок ОСОБА_13 суду показав, що ОСОБА_8 знає близько 10-ти років. В гаражному кооперативі по вул. Миру в м. Синельникове він має гараж. Через три гаражі від його гаражу стоїть гараж бабушки ОСОБА_8 , яка померла. І ОСОБА_15 і його брати ходили в цей гараж. Хто є власником гаражу він не знає, казали, що гараж належав бабі ОСОБА_8 . ОСОБА_8 в гаражі начебто займався ремонтом мопедів. У березні 2019 року він бачив ОСОБА_8 в гаражі, він відкривав гараж особисто. Приходив туди сам, чим він там займався йому не відомо, він у гараж не заходив. Приходили у той гараж інші невідомі особи, начебто ремонтували мопеди. Бачив, що ОСОБА_8 ставив коляску, привозив картоплю. Коли останній раз бачив ОСОБА_8 в цьому гаражі не пам`ятає, але це було ще до обшуку гаражу. Йому відомо, що в цьому гаражі обшук проводили вже кілька разів. Один раз навіть зривали двері трактором.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що 16.03.2019 року вона разом з подругою приїхала на СТО. До них підійшли працівники поліції і запросили бути понятими під час проведення обшуку гаражу, який був неподалік. Коли прийшли до гаражу, там вже всі стояли. Двері гаражу відкривав ОСОБА_8 особисто. ОСОБА_8 поводився спокійно, ніхто йому не погрожував, ніякого тиску на нього ніхто не чинив. Пам`ятає, що знайшли в гаражі наркотичні речовини, де саме знайшли і хто саме знайшов вона вже , через значний сплив часу, не пам`ятає. Протокол складали, вона його підписувала.

Суд також, виходячи з положень ч.11 ст. 615 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, за згодою всіх учасників кримінального провадження, дослідив відеозаписи допиту свідків, які були допитані попереднім складом суду, а саме свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які були досліджені в судовому засіданні 01.06.2023 року, та свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які були досліджені судом в судовому засіданні 13.07.2023 року.

Так, свідок ОСОБА_21 під час її допиту в судовому засіданні 30.01.2020 року (а.с.7-14 т.2) показала суду, що вона разом із своєю подругою приїхала на СТО, співробітники поліції поросили їх бутипонятими під час обшуку гаражу. Це було у 2019 році. Гараж у якому проводився обшук, коли вони підійшли, був закритий. Його відкривав ключем сам ОСОБА_8 . Під час обшуку у дальньому лівому куті була знайдена металева коробка із пакетом, в якому була якась жовтувата речовина. ОСОБА_22 сказав, що це наркотики, які він зберігав не для продажу, а для себе. В гаражі було тісно, стояли три мопеди. ОСОБА_22 сказав, що він ремонтує мопеди. Цю коробку запакували в пакет. В гаражі склали протокол обшуку, який їй зачитали і вона його підписала. Ніякого тиску ні на ОСОБА_8 , ні на неї ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_17 , який був допитаний в судовому засіданні 14.02.2020р. ( а.с.21-29 т.2) суду показав, що знає обвинуваченого як «зайця», це його прізвисько. У нього він купував для себе метамфетамін. Одного разу він працював в м. Синельниково, робив ремонт у квартирі, розговорився із хлопцями про наркотики. Сказали, що можна купить. Він та ще один хлопець пішли додому до обвинуваченого, піднялись на 5 чи 6 поверх, пам`ятає, що там був поламаний поштовий ящик та гідрант, та придбали у нього дві дози, по 100 грн. кожна. Це було у лютому місяці 2019 року. Потім через деякий час він купував разом із другом у обвинуваченого наркотичний засіб у гаражі, який знаходився неподалік від будинку, навпроти АТБ в м. Синельникове. Сам він раніше вже був засуджений за незаконний обіг наркотичних засобів, тому знає деяких співробітників поліції. Коли обвинувачений продав йому поганий товар, то він на нього образився та повідомив про нього працівників УБНОН. До цього вже декілька разів він свідчив в якості свідка в інших справах.

Свідок ОСОБА_18 , який був допитаний в судовому засіданні 26.05.2021 року (а.с. 21-29 т.2) показав,що наркотичні засоби не вживає з 2003 року, однак має чотири судимості, тому як щось трапляється у місті його завжди викликають до поліції. Під час такого чергового виклику зайшла розмова про ОСОБА_8 . В ході розмови в поліції йому показали ОСОБА_8 , як саме точно не пам`ятає, може по фотографії. Він побачивши його сказав, що знає його, як жителя мікрорайону та якось бачив його біля гаражів. Що ОСОБА_8 там робив йому невідомо. Йому сказали у поліції, що у ОСОБА_8 є там гараж, однак сам він цього точно не знає.

Свідок ОСОБА_19 , який був допитаний в судовому засіданні 26.11.2021 року (а.с.64-65 т.3) показав, що він був понятим під час обшуку, який проводився в квартирі ОСОБА_8 . У квартирі, крім ОСОБА_8 , були його дружина та мати. Шукали наркотичні засобі. Під час обшуку були знайдені пакетики, блокноти. Пакетики були пусті. Ніяких погроз, примусу до ОСОБА_8 під час обшуку не застосовували. Чи говорив ОСОБА_8 , що треба ще продовжити обшук в іншому приміщенні, він не чув.

Свідок ОСОБА_20 , який був допитаний в судовому засіданні 30.01.2020р. ( а.с.7-14 т.2) показав, що ОСОБА_8 він особисто не знає, раніше ніколи не бачив. Від друзів чув, що є така особа на прізвисько « ОСОБА_23 » , яка займається продажем наркотичних засобів - «метамфетаміну (первитину)». Чув, що в гаражі на мікрорайоні, на вул. Миру, біля заправки можна купити наркотики. Йому не відомо, чи є ОСОБА_8 тим самим «ОСОБА_33», який займається продажем заборонених наркотичних засобів.

За клопотанням обвинуваченого та його захисника були також допитані свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що знає ОСОБА_8 з 2016-2017рр., як звичайного хлопця. Знає, що ОСОБА_8 займався ремонтом своєї техніки, бачив, як він ремонтував скутер біля гаражів. В ці гаражі він не заходив. Коли в гаражі проводили обшук, він не підходив, але бачив. Це було влітку чи 2018 року, чи 2019 року, середина літа, можливо серпень, було спекотно. Проїжджаючи повз гаражів десь з 10 до 14 години побачив біля гаражу багато людей і трактор з тросом, начебто вони хотіли відкрити двері. Іноді він їздив на СТО, що поруч з цими гаражами. Йому відомо, що в середньому гаражі, в якому проводився обшук працював високий чоловік ОСОБА_27 . На СТО він їздив двічі на рік, навесні і восени, коли треба було міняти колеса. До обшуку він бачив пару раз там ОСОБА_8 , який ремонтував скутер на вулиці, біля гаражів. Про те, що ОСОБА_22 торгує наркотичними речовинами чи вживає наркотики не чув.

Свідок ОСОБА_28 показав, що ОСОБА_8 знає приблизно 6 років. ОСОБА_29 гаражу, у якому проводився обшук був чоловік на прізвисько « ОСОБА_30 », якому він колись дав свою гвинтівку. Під час обшуку він був на шиномонтажі, міняв колеса. Коли саме проводили обшук, він не пам`ятає, але було ще холодно, всі були в куртках. Побачив, як з гаражу виводять ОСОБА_22 і винесли його гвинтівку, яку він давав « ОСОБА_31 ».

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що в 2019 році навесні в гаражі ремонтував свій автомобіль та бачив, як у сусідньому гаражі проводився обшук. Під час цього обшуку був присутній і ОСОБА_8 . Йому відомо, що цей гараж належав ОСОБА_27 . ОСОБА_8 зберігав там скутер. Кілька разів він підвозив ОСОБА_22 до гаражу, ключів від гаражу у ОСОБА_8 не було. Тоді приходив ОСОБА_27 і приносив ключі від гаражу. ОСОБА_32 вільного доступу до цього гаражу не мав.

Щодо доводів обвинуваченого та його захисника про недопустимість як доказу протоколу обшуку гаражу від 16.03.2019 року, то суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Так, обвинувачений та його захисник стверджують, що в ході проведення вказаної слідчої дії з боку працівників правоохоронних органів, які проводили обшук на нього було здійснено психологічний тиск, а саме погрози взяття його під варту, якщо він не напише заяву про згоду на огляд гаражу. Крім того, у протоколі обшуку від 16.03.2023 року слідчим не були зазначені всі особи, які приймали участь в обшуку, оскільки на відеозапису видно, що під час проведення обшуку були присутні два чоловіки та прокурор, які не були внесені до протоколу обшуку. Також вказує на те, що ОСОБА_8 не є власником гаражу, що підтверджується довідкою КП «Синельниківська МБТІ» №278 від 18.03.2019р., а тому вищенаведений доказ у силу вимог ч. 2 ст. 87 КПК України є недопустимим та не може враховуватися судом при ухваленні вироку. Відтак всі інші докази, які є похідними від нього, також не можуть бути визнані належними і покладені в основу обвинувального вироку.

Частиною першою статті 87 КПК України встановлено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Разом з цим, частиною другою статті 87 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого щодо здійснення на нього психологічного тиску під час написання заяви про дозвіл на проведення огляду гаражу, оскільки такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_21 , понятих, які приймали участь під час проведення обшуку в гаражі АДРЕСА_3 , які показали, що на ОСОБА_8 ніхто не здійснював ніякого тиску або погроз. Він себе спокійно, сам відчинив гараж, самостійно заявив, що знайдені наркотичні засоби він зберігав виключно для власного вживання. ОСОБА_8 не виказував жодних заперечень щодо дій працівників поліції. При цьому підстав не довіряти показанням вказаних свідків судом не встановлено.

Також судом встановлено, що Дніпровською обласною прокуратурою 10.01.2022 року були внесені до ЄРДР за №0000003 відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 365 КК України, за фактом того, що 16.03.2019 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000432, невстановленими оперуповноваженими Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, перед початком проведення обшуку гаражного приміщення АДРЕСА_3 , вчиняються дії, які явно виходять за межі наданих їм повноважень, погрожуючи застосуванням насилля, за відсутності ознак катування, примусили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмовити себе щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

З постанови слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань від 18.01.2023 року кримінальне провадження, яке було внесене до ЄРДР за №0000003 від 10.01.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу обшуку від 16.03.2019 року через відсутність у кримінальному провадженні належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обвинувачений є власником чи володільцем гаражу АДРЕСА_3 , в якому було проведено обшук.

Згідно із частиною 1 статті 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

За приписам частини 2 цієї статті під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Відповідно до частини3 статті 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, за наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК).

Положення ст. 223 КПК не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін "особа, яка володіє" в ч. 1 ст. 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах (постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2020 року (справа № 278/1306/17), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к)).

Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №346/7477/13-к, відповідно до якої проведення огляду частини житла, що перебуває у наймі, за згодою його власника, але за відсутності згоди користувача, є безумовним порушенням права цієї особи на недоторканість житла, що має наслідком недопустимість доказів, здобутих під час цієї слідчої дії.

Так, судом встановлено, що під час проведення 16 березня 2019 року обшуку в квартирі, в якій проживає ОСОБА_8 , який було здійснено на підставі ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, ОСОБА_8 було повідомлено, що він має у користуванні гаражне приміщення АДРЕСА_3 та добровільно надає згоду на проведення огляду в ньому за його участі, про що він написав письмову заяву.

16 березня 2019 року у період часу з 12.05 год. по 12.12 год. слідчим СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було в порядку ч. 1, ч.3 ст. 233 КПК України та на підставі заяви-дозволу ОСОБА_8 було здійснено обшук гаражного приміщення АДРЕСА_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 .

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що слідчий після проведення вказаної слідчої дії невідкладно звернувся до слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про проведення обшуку та ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року було надано дозвіл на обшук, який було проведено 16 березня 2019 року в період часу з 12.05 год. до 12.27 год. в гаражному приміщенні АДРЕСА_3 , що перебуває у володінні ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено металеву коробку, в середині якої знаходиться один прозорий пакет із полімерного матеріалу з фіксаторами, який містить кристалічну речовину бежевого кольору, яку опечатано до сейф-пакету № ЕХР0100056, та паперовий згорток рожевого кольору із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який опечатано до сейф-пакету № 3566704.

З дослідженого судом відеозапису слідчої дії - обшуку гаражу АДРЕСА_3 від 16.03.2019 року, судом встановлено, що до початку проведення обшуку ОСОБА_8 заявив, що він добровільно надає дозвіл на обшук гаражу і добровільно видає метамфетамін приблизною вагою 50г. Після того, як ОСОБА_8 самостійно відкрив двері гаражу, він самостійно вказав місце, а саме навісний шкафчик, де знаходиться психотропна речовина і дістав з нижньої полиці коробку, в якій знаходилася психотропна речовина. При цьому ОСОБА_8 зазначив, що зберігає метамфетамін для власного вживання.

Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_13 зазначив, що ОСОБА_8 користувався гаражним приміщенням АДРЕСА_3 .

Крім того, допитаний судом свідок захисту ОСОБА_24 суду показав, що бачив ОСОБА_8 на вулиці біля гаражів, де він ремонтував мопед.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що декілька разів підвозив ОСОБА_8 до гаражу, у якому він зберігав мопед.

Протокол обшуку був підписаний ОСОБА_8 , який не висловив жодних зауважень до проведеної слідчої дії.

Посилання захисника на незазначення у протоколі обшуку від 16.03.2019 року всіх її учасників, а саме оперативних працівників і прокурора, про участь яких слідчий вголос оголосив на відеозапис, на думку суду носять формальний характер, оскільки сторона захисту не вказує, яке значення або вплив ці особи мали на результати проведеної слідчої дії. На думку суду, не зазначення прізвищ цих осіб у протоколі обшуку не є істотним порушенням фундаментального права або свободи особи, які б обумовили недопустимість цього доказу.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для визнання протоколу обшуку гаражу від 16.03.2019 року недопустимим доказом.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні даного кримінального правопорушення доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, і зберігання психотропних речовин без мети збуту в особливо великих розмірах.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини вчинення злочину, зокрема придбання і зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах, що свідчить про підвищену небезпеку вчиненого злочину.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою, працевлаштований, є особою з інвалідністю 3 групи, одружений, має на утриманні малолітнього сина 2018 року народження, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, але у травні 2019 року лікарем зафіксовано факт вживання наркотичних речовин.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, у ході судового розгляду судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 309 КК України, що на думку суду буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_8 ,відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз№1/8.6/1237 від 03.05.2019 в розмірі 942,06 грн., №1/8.6/1418 від 23.04.2019 в розмірі 1256,08 грн., №1/8.6/1577 від 24.05.2019 в розмірі 1256,08 грн та №1/8.6/1579 від 29.05.2019 в розмірі 1256,08 грн.,№1/8.6/2360 від 09.07.2019 в розмірі 1256,08 грн., а всього 5966,38 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИ В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5966,38 грн.

Речові докази: спеціальні пакети із полімерного матеріалу №0161920, 0161921, №0161922, № 0161923, №0161924, №161925, №161926, №161927, з пояснювальними написами і підписами експертів, які передані на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Синельниківського ВП за квитанцією №1633, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1