печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000537 від 03.07.2017 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів - прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення, Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № № 0000537 від 03.07.2017 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

В обґрунтування якого зазначив, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 від 03.07.2020 за підозрою колишнього командира взводу БМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

ОСОБА_6 призначений на посаду командира взводу № 2 оперативної роти № 2 БМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області наказом начальника ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 03.10.2012 № 199 о/с, зі спеціальним званням - «старший лейтенант міліції», Будучи службовою особою правоохоронного органу, ОСОБА_6 , в порушення покладених на нього Конституцією України та Законами України повноваженнями вчинив кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Починаючи з 22 листопада 2013 року в місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, а з часом, після неправомірного застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичного насильства і спеціальних засобів, - також з вимогами щодо припинення свавілля правоохоронних органів та зміни чинної на той час влади.

З метою залякування учасників акцій протесту службові особи Міністерства внутрішніх справ України та органів прокуратури України у період січня - лютого 2014 року неодноразово організовували незаконну і силову протидію учасникам протестів.

Бажаючи зберегти якнайдовше владні повноваження в інтересах особистого збагачення та усунути перешкоди з боку учасників акцій протесту, припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та інші акції, вищі посадові особи держави розробили механізм вчинення злочину, який полягав у залякуванні громадян, їх викраденні, незаконному позбавленні волі, застосуванні до них насильства, незаконному затриманні і притягненні значної кількості осіб до кримінальної відповідальності за участь у масових акціях протесту з подальшим обранням відносно таких осіб найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Для безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів вищі посадові особи держави залучили до їх виконання підлеглих службових осіб з числа правоохоронних органів та цивільних осіб (так званих «тітушок»).

Зокрема, у січні 2014 року в місті Києві невстановленими слідством службовими особами із числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка працівникам ГУ МВС України в м. Києві, спецпідрозділу

«Беркут», військовослужбовцям внутрішніх військ та іншим правоохоронцям виявляти і за участю цивільних осіб, так званих «тітушок» затримувати громадян, які нібито можуть бути причетні до участі у масових мирних акціях протесту, із застосуванням до них насильства викрадати, незаконно позбавляти волі і примусово доставляти до районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві для подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності нібито за участь у масових заворушеннях.

Такі дії правоохоронців, на думку організаторів, повинні були залякати інших учасників мирних акцій та спонукати їх відмовитися від участі в них.

Так, у січні 2014 року в місті Києві, невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа керівництва правоохоронних органів держави, зокрема МВС України та ГУ МВС України в м. Києві доведено до відома працівників правоохоронних органів явно незаконну вказівку вищих посадових осіб держави про необхідність виявлення учасників акцій протесту, вчинення відносно них насильницьких дій, викрадення і незаконного їх позбавлення волі, а також процесуального затримання і притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності з подальшим обранням відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочинним планом передбачалося доставлення затриманих, викрадених і незаконно позбавлених волі громадян міліціонерами спецпідрозділу «Беркут» до райуправлінь міліції м. Києва, де слідчі, на підставі наданих завідомо неправдивих показань та завідомо підроблених рапортів працівників ПМОП «Беркут» про нібито участь активістів у масових заворушень та вчинення ними протиправних дій, повинні були затримати їх в порядку ст. 208 КПК України, притягнути до кримінальної відповідальності, шляхом оголошення їм підозри, а також ініціювати перед судом застосування до них запобіжних заходів виключно у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, з метою надання зазначеним вище протиправним діям ознак законності, невстановленими службовими особами з числа керівництва ГУ МВС України в м. Києві надано вказівку підлеглим розпочати кримінальне провадження № 0000179 від 19.01.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 Кримінального кодексу України, за фактом організації невідомими особами 19.01.2014 по вул. Грушевського у м. Києві масових заворушень, досудове розслідування у якому, однак, фактично не проводилося, обставини події, яка мала місце 19.01.2014 по вул. Грушевського в м. Києві всебічно, повно й неупереджено органом досудового розслідування не досліджувалися, слідчі дії з цією метою не проводилися, а зазначене кримінальне провадження слугувало виключно меті реалізації плану злочинних дій, який полягав у тому, що кримінальне провадження формально перебувало у провадженні слідчих СУ ГУ МВС України в м. Києві, однак за усними вказівками керівництва ГУ МВС України в м. Києві затриманих у межах досудового розслідування цього кримінального провадження осіб доставляли до заздалегідь визначених районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві, які віддалені від центральної частини м. Києва, де відносно них слідчими відповідних райуправлінь приймались процесуальні рішення про затримання, повідомлення про підозру за погодженням з процесуальними прокурорами та скеровувались слідчим суддям відповідних районних судів м. Києва клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Упродовж січня 2014 року участь в акціях громадського протесту на Майдані Незалежності у м. Києві приймав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у такий спосіб виражав своє волевиявлення щодо незгоди із рішенням вищого керівництва держави про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом та реалізовував конституційне право на участь в мирних акціях громадського протесту. При цьому він будь-яких правопорушень не вчиняв, у сутичках між мітингувальниками та працівниками правоохоронних органів не приймав. Натомість відстоював позицію щодо захисту учасниками акцій громадського протесту своїх прав та інтересів виключено у законний спосіб.

Так, 21.01.2014 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_7 з метою реалізації свого конституційного права на участь у зборах, мітингах, вуличних походах і демонстраціях, прибув на вул. Грушевського в м. Києві. Будучи обізнаний про те, що в цьому місці можуть бути сутички між правоохоронцями та учасниками акцій громадського протесту, під час чого конфліктуючі сторони можуть жбурляти один в одного каміння, пляшки із запалювальними сумішами, тощо, для самозахисту взяв шолом білого кольору, наколінники і побутовий респіратор. Прибувши до центральної частини м. Києва, в одного з учасників акції протесту взяв вудочку, до якої прикріпив футболку білого кольору, таким чином зімітувавши білий прапор, за допомогою якого хотів виразити свої мирні наміри та проявити громадянську позицію щодо необхідності мирного розвитку подій в центральній частині м. Києва.

Після чергової сутички учасників зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій та працівників «Беркуту» і внутрішніх військ МВС України ОСОБА_7 , близько 03 год 00 хв, перебуваючи на перехресті вул. Грушевського та пров. Музейного в м. Києві та рухаючись у бік вишикуваних у шеренгу військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, бажаючи припинити застосування ними до мітингувальників фізичної сили, та спеціальних засобів, почав розмахувати вудочкою із прикріпленою до неї футболкою білого кольору, виказуючи свої мирні наміри до мирного спілкування. В цей же час позаду шеренги військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, на сходах Національного художнього музею України (м. Київ, вул. М. Грушевського, 6) стояла група міліціонерів БМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області, у тому числі і ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_7 будь-яких правопорушень, у тому числі стосовно працівників «Беркуту» та внутрішніх військ МВС України не вчиняв, стояв перед шеренгою військовослужбовців відособлено від інших учасників акції протесту, тримаючи вудочку із прикріпленою футболкою білого кольору, що дозволяло міліціонерам спецпідрозділу «Беркут» ідентифікувати його та бачити відсутність у його поведінці ознак будь-яких протиправних дій.

Разом з цим, невстановлена досудовим розслідуванням особа з числа начальницького складу спецпідрозділу «Беркут», побачивши ОСОБА_7 , віддала незаконний усний наказ (розпорядження) міліціонерам БМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області у кількості 4 осіб, в тому числі ОСОБА_6 , спрямований на безпідставне затримання ОСОБА_7 і супроводження його до спецавтомобіля конвойної служби.

Діючи на виконання незаконного наказу невстановленої досудовим розслідуванням особи з числа керівництва спецпідрозділу «Беркут», ОСОБА_6 , спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа міліціонерів БМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в Дніпропетровській області у кількості 4 осіб пройшли через шеренгу військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, і в порушення вимог ст. ст. 1 - 5 , 10, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, ст. 208 КПК України, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, за відсутності в діях ОСОБА_7 ознак будь-якого адміністративного чи кримінального правопорушення, безпідставно застосовуючи фізичну силу, схопили за руки і тулуб ОСОБА_7 та незаконно затримали останнього, після чого усупереч його волі повели до спецавтомобіля конвойної служби ГУ МВС України в м. Києві, який був розташований неподалік за шеренгою військовослужбовців внутрішніх військ МВС України по лівій стороні АДРЕСА_1 .

Підвівши ОСОБА_7 до спецавтомобіля конвойної служби ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа міліціонерів спецпідрозділу «Беркут», ображаючи особисту гідність потерпілого, поставили його на коліна, після чого, діючи умисно, грубо порушуючи вимог ст. ст. 1 - 5 , 10, 20 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990, п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 34, 39, 64, 68 Конституції України від 28.06.1996, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, за відсутності безпосередньої загрози їхньому життю або здоров`ю, з метою залякування ОСОБА_7 за участь у мирних протестах та приниження його особистої гідності, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та настання наслідків у вигляді шкоди для здоров`я, зняли з ОСОБА_7 верхній одяг і застосували до нього насильство - нанесли ОСОБА_7 руками, зігнутими в кулак та ногами удари по обличчю, тулубу і кінцівках, спричиняючи тим самим фізичний біль та тілесні ушкодження.

У подальшому цього ж дня близько 03 год 10 хв ОСОБА_6 склав рапорт про затримання ОСОБА_7 внісши до офіційного документу завідомо неправдиві відомості про нібито порушення ним громадського порядку, після чого ОСОБА_7 спецавтомобілем конвойної служби ГУ МВС України в м. Києві доставлено до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, де слідчий указаного райуправління міліції оформив затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0000179 за фактом масових заворушень за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Також ОСОБА_6 21.01.2014, у період часу з 09.10 по 09.35 годину, знаходячись у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Садова, 1/14, діючи умисно, в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, надав слідчому СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві завідомо неправдиві показання, а саме вказав: «… Співробітниками групи вилучення було вилучено громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (зі слів). Вказані особи кидали у бік працівників міліції пляшки з горючою рідиною, камені, взривпакети та інше…».

Крім цього, ОСОБА_6 , 22.01.2014, у період часу з 16.20 годин по 17.10 годину, знаходячись у приміщенні Кабінету Міністрів України за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, діючи умисно, з метою протидіяння у неправомірний спосіб зборам, в ході допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, надав слідчому СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві завідомо неправдиві показання, а саме вказав: «… Так, в ході проведення заходів по вилученню, співробітники БМОП вилучили декілька громадян, які безпосередньо жбурляли у співробітників БМОП і ВВ камені та інші предмети, в тому числі пляшки із горючою сумішшю. Серед вищевказаних вилучених громадян був хлопець який одітий у куртку червоного кольору та білий шолом. В подальшому я дізнався, що вказаним хлопцем був ОСОБА_7 . Вказаного хлопця я запам`ятав, оскільки він жбурляв (кидав) пляшки із горючою сумішшю».

Складений ОСОБА_6 рапорт, а також протокол його допиту як свідка слідчим долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000179 і стали підставою для прийняття слідчим процесуальних рішень про затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , повідомлення йому про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КПК України, а також для застосування до нього слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий зазначив, що підозрюваний переховується від органів досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та наявні фактичні дані про те, що він перебуває за межами України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги клопотання.

Захисник-адвокат, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті ініційованого питання, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 05.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ст. 340 КК України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому письмове повідомлення про підозру, вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом направлення поштою на вказану вище адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_6 .

29.09.2023 у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного та наявними даними, що свідчать про перебування (переховування) ОСОБА_6 на території російської федерації, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому письмове повідомлення про підозру, вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом направлення поштою на вказану вище адресу останнього відомого місця проживання ОСОБА_6 .

22.06.2020 слідчим прийнято процесуальне рішення про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_6 , виконання якого доручено співробітникам оперативного підрозділу Служби безпеки України, а 02.10.2023 - про міжнародний розшук підозрюваного.

10.10.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (за відсутності підозрюваного в порядку, передбаченому ст. 183, ч. 6 ст. 193 КПК України).

Про переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування свідчать наступні обставини: відповідно до відомостей оперативного підрозділу ОСОБА_6 за місцем реєстрації та постійного проживання не перебуває. З`ясовано, що останній з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхав на територію російської федерації після звільнення зі спецпідрозділу «Беркут» у червні 2014 року, де влаштувався на службу до спецпідрозділу ОМОН Росгвардії. Відомості щодо повернення ОСОБА_6 на територію, підконтрольну органам влади України, відсутні. Крім цього, на територію російської федерації у 2021-2022 роках виїхали члени родини ОСОБА_6 (дружина, донька); за відомими місцями реєстрації та проживання відсутній; відсутня інформація щодо перетину державного кордону на підконтрольній території України.

На даний час точне місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлене. В той же час ОСОБА_11 ймовірно переховується на території російської федерації, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, відкритими публікаціями у соціальних мережах, а також інформацією Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону України близькими родичами.

З інформації оперативних підрозділів Служби безпеки України і Національної поліції України вбачається, що вжитими оперативно-розшуковими заходами встановити його місцезнаходження не виявилось можливим, останній виїхав за межі території України і перебуває на території російської федерації.

Подальше залишення на території країни-агресора, є не реалізацією ним права на свободу пересування, а саме продовжуваним переховуванням від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_6 має можливість покинути територію Російської Федерації та переміститися (легально або нелегально) на підконтрольну територію України або інших держав, що обумовлює необхідність продовження його розшуку як на підконтрольній території України, так і здійснення міжнародного розшуку ОСОБА_6 .

Повістки про виклик ОСОБА_6 для виконання вимог ст. 278 КПК України, відповідно до вимог ч. 8 ст. 135, ст. 297-5 КПК України, неодноразово публікувались у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, яким на 2023 рік визначена газета «Урядовий кур`єр», за якими розшукуваний не прибув.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно переховується на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Частиною 2 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо певних злочинів, у тому числі, передбачених ст. 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про достатність доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування в кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до п. 20-1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань, положення глави 24-1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

В ході проведення досудового слідства ОСОБА_6 неодноразово викликалася до слідчого, шляхом відправлення письмових повідомлень поштою за останнім місцем його реєстрації.

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошений в розшук.

Зважаючи на викладене, вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000537 від 03.07.2017.

Керуючись ст. ст. 42, 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000537 від 03.07.2017 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000537 від 03.07.2017 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 та ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1