Провадження № 1-кп/470/33/23
Справа № 470/487/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2022 року за № 0000046, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, утриманців не маючого, військовослужбовця військової служби за контрактом, на момент вчинення кримінального правопорушення водія другого мінометного відділення другого мінометного взводу мінометної батареї військової частина НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 02 червня 2022 року матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді водія другого мінометного відділення другого мінометного взводу мінометної батареї військової частина НОМЕР_1 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 №79 від 31 березня 2022 року, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1-3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у районі АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи до 12 години 30 хвилин 24 липня 2023 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, однак від надання показань відмовився. У вчиненому щиро розкаявся.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так 27 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 уклав Контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу військової частина НОМЕР_2 , строком на 3 роки (а.с.81-82).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №7-РС від 27 січня 2022 року обвинуваченого було призначено на посаду водія мінометного відділення мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 та присвоєно військове звання «матрос», а наказом командира військової частини НОМЕР_1 №79 від 31 березня 2022 року, обвинуваченого ОСОБА_3 було призначено на посаду водія другого мінометного відділення другого мінометного взводу мінометної батареї військової частина НОМЕР_1 (а.с.52,72).

За повідомленням старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 , адресованого на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 липня 2022 року та повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , адресованого на ім`я керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 22 липня 2022 року, матрос ОСОБА_3 27 травня 2022 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (а.с.46-48).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 №142 від 02 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 з 02 червня 2022 року призупинено виплату грошового забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини, а наказом командира зазначеної військової частини № НОМЕР_4 від 13 червня 2022 року обвинуваченого увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини (а.с.74,75).

За матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 від 25 грудня 2022 року було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 02 червня 2022 року залишив район проведення завдання в смт. Березнегувате Миколаївської області та до 25 грудня 2022 року не повернувся в розташування вказаної військової частини. Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безвідповідальність та недотримання вимог статуту Збройних Сил України (а.с.83-122).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем несення служби характеризувався негативно через безвідповідальне ставлення до службових обов`язків, недисциплінованість та невчасне виконання поставлених завдань, не одружений, утриманців не має, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.80,100,104-111,123-125,141-144).

За даними досудової доповіді, наданої Фортечним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.172-175).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено з`явлення із зізнанням та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого та обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просила у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1