Справа 752/8960/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3985/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, що не має на утриманні малолітніх та/або непрацездатних осіб, що має професійно-технічну освіту, не працюючого, який проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.07.2001 Московським районним судом с. Києва за ч.1 ст. 229-6 КК України до позбавлення полі строком на 1 рік, звільненого 24.09.2001 на підставі ст. 6 Закону України про амністію;

- 16.05.2002 Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 395 КК України до арешту строком на 6 місяців;

- 23.09.2003 Голосіївським районним судом м. Києва за ст.395 КК України до арешту строком на 6 місяців, звільненого 22.04.2004 за відбуттям строку покарання;

- 01.12.2004 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення воля строком на 2 роки 4 місяці, звільненого 26.12.2006 за відбуттям строку покарання;

- 23.11.2011 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільненого 06.09.2012 за відбуттям строку покарання;

- 01.08.2012 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, ухвалою суду від 25.06.2014 звільненого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію від 08.04.2014»;

- 25.11.2014 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 14.04.2017 Голосіївським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 02.10.2019 за відбуттям строку покарання;

відносно якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000907 від 27.03.2023 за ч.4 ст. 185 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому потворно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Так, 26.05.2022, в умовах воєнного стану, який було введено на території України Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022, термін якого продовжено Указом Президента №341 від 17.05.2022, у денний час доби, (більш точний час не встановлено) ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення, діючи умисно повторно з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверей, що не мали замків, проник до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «GT Avalanch 2.0», завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 6350 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить змінити вирок суду, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 або ч.1 ст. 69 КК України. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений вказує, що судом не було враховано всі пом`якшуючі обставини, а тим, що були враховані, суд не надав належної оцінки. Просить врахувати те, що він повністю визнав свою вину ще на стадії досудового розслідування, щиро покаявся, активно сприяв слідству, вказує на наявність у нього хронічних хвороб, які лікувати в умовах позбавлення волі неможливо, а також на відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому потворно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не перевіряються.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, згідно яких обвинувачений неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 1.02.2001 з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.» Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинувачених нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України або ж застосування вимог ст. 69 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають бути застосовані.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину ще на стадії досудового розслідування, щиро покаявся, активно сприяв слідству, то вони є безпідставними з огляду на те, що перевіркою матеріалів провадження вказані обставини не встановлені, так як в судовому засіданні ОСОБА_8 частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Що стосується доводів обвинуваченого про його стан здоров`я, то суд першої інстанції врахував його при призначенні покарання та прийшов до висновку, що вони не можуть бути підставою для призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 або 75 КК України, з чим погоджується колегія суддів.

Також суд врахував відсутність обставин, які обтяжують покарання, та призначив обвинуваченому покарання, наближене до мінімального, передбаченого санкцією інкримінованої йому статті.

Отже, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі обставини справи у їх сукупності та особу винного, а тому підстав для пом`якшення йому покарання, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачений,колегія суддів не вбачає.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо призначеного обвинуваченому покарання та свідчили б про наявність підстав для застосування до нього положень ч.1 ст. 69 або ст. 75 КК України в апеляційній скарзі не наведено та за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя