Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8091/23
Номер провадження 1-кс/711/2256/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

законного представника - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , по матеріалам кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, студента, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , по матеріалам кримінального провадження №0000417, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.11.2023 близько 12 години 15 хвилин водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в м. Шпола Звенигородського району Черкаської області по вул. Лозоватська, зі сторони вул. Степана Бена в напрямку вул. Шолохова, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами і доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу не урахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, поблизу будинку №128 вул. Лозоватська в м. Шпола, вчинив наїзд на велосипедистів: малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перетинали проїжджу частину вул. Лозоватська зліва на право, відносно напрямку руху вище зазначеного автомобіля.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим госпіталізована до КНП «Лікарня ім. братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 05.11.2023 о 16 годині 30 хвилин затримано в порядку ст.208 КПК України та 06.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий та прокурор зазначають, що причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 05.11.2023, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди, виявлено та зафіксовано сліди транспортних засобів, місце розташування автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , велосипедів марки «UNITRADE» та «Салют»;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 05.11.2023;

- даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;

- даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного, та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, санкція якого передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

Крім того, слідчий звертає увагу на те, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, що є підставою безперешкодного виїзду за межі території України;

2) ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_5 з неповнолітніми свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які на момент дорожньо-транспортної пригоди перебували в салоні автомобіля «HONDA CIVIC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проживає в одному населеному пункті та перебуває у дружніх відносинах, що підвищує ризик впливу на зміну ними показань в рамках кримінального провадження.

3) ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть малолітньої дитини.

Так, ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, приступив до керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, за відсутності права керування транспортним засобом, при цьому, не набувши у встановленому законодавством порядку достатніх навичок - теоретичного та практичного навчання водінню, тим самим збільшуючи вірогідність аварійної ситуації, та порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, яких повинні дотримуватись всі його учасники, а відтак нехтуючи не лише своєю безпекою, а й наражаючи на неї інших учасників дорожнього руху, вчинив хоча і необережний, але тяжкий злочин, що призвів до незворотних та непоправних наслідків у вигляді смерті малолітнього, тоді як життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Вказане свідчить й про небезпечність ОСОБА_5 як водія під час керування транспортними засобами.

При цьому, будь-який злочин вчинений проти малолітньої особи містить підвищену небезпеку, оскільки завдає шкоди фізичному та психічному розвитку особистості, злочин, вчинений зазіхає на суспільну складову безпечного життя, оскільки формує думку суспільства про незахищеність та уразливість до вчинення відносно них злочинних дій з боку суб`єктів, які їх вчиняють. Разом з цим, належна правова охорона будь-яких соціальних цінностей, у тому числі й таких соціально значимих, як життя та здоров`я особи, забезпечується лише тоді, коли застосовується ефективний засіб забезпечення кримінального провадження, яким є запобіжний захід.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надходило звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він зареєстрований на території Черкаської області, фактично проживає в територіальних межах іншої області, де навчається (м. Київ), що підвищує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий зазначає, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 , необхідно врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років позбавлення волі; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті малолітнього, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

При цьому, на думку слідчого, неповнолітній вік особи підозрюваного, позитивні характеристики з місця проживання, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків нівелюють з наслідками, які настали від кримінального правопорушення, у вигляді смерті дев`ятирічної дитини.

Слідчий вважає, що у відповідності до положень ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор та слідчий звертають увагу, що хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Також, слідчий посилаючись на п.2 ч.4 ст.183 КПК України просив не визначати розмір застави ОСОБА_5 оскільки вчиненим злочином спричинено загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення альтернативи у вигляді застави, оскільки з урахуванням обставин кримінального провадження та його наслідків, існуючих ризиків та суспільного інтересу, даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та дієвості даного кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , який є студентом, має проблеми зі здоров`ям, та не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду чи впливати на потерпілих та свідків.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення та заперечення підозрюваного ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 05.11.2023 о 16 годині 30 хвилин затримано в порядку ст.208 КПК України та 06.11.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суття звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується долученими до клопотання доказами та стороною захисту не заперечується. Сукупність цих доказів дають підстави дійти до висновку про беззаперечну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для можливості застосування запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження, є необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Стан здоров`я та позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_5 за місцем проживання та навчання, на даному етапі досудового розслідування не нівелюють та не покривають існуючі ризики у кримінальному провадженні, оскільки не надають впевненості та гарантій у належній процесуальній поведінці останнього, зважаючи на тяжкість вчинення кримінального провадження та його наслідки, суспільний інтерес та інші обставини кримінального провадження (кримінальне правопорушення потягнуло за собою смерть малолітньої дитини та травмування малолітньої дитини, підозрюваний ОСОБА_5 достовірно знаючи, що не має права керувати транспортними засобами, які є джерелом підвищеної небезпеки, свідомо нехтуючи існуючими загальними засадами в суспільстві, допустив керування транспортним засобом без відповідного права, грубо порушуючи правила дорожнього руху спричинив тяжкі наслідки, що свідчить про не достатню правосвідомість останнього та вказує на обґрунтованість зазначених стороною обвинувачення ризиків).

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з цим, в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» зазначено, що національні судові органи повинні брати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи є суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинності, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про достатність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та на переконання слідчого судді не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Разом з цим, з урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинене кримінальне правопорушення спричинило загибель малолітньої дитини, слідчий суддя вважає за необхідне, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, оскільки в даному випадку, внесення за підозрюваного ОСОБА_5 заставодавцем (оскільки враховуючи дані про особу ОСОБА_5 останній є студентом і не має власного заробітку та доходу) будь-якого розміру застави, на переконання слідчого судді, не створить для підозрюваного ОСОБА_5 будь-якого додаткового тягаря відповідальності (з урахуванням перспективи втрати застави) щодо належної процесуальної поведінки та у зв`язку з цим не буде гарантією щодоналежного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Розмір застави спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні у справі «Гафа проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин та керуючисьп.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження визначення розміру застави при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є доцільним.

Разом з цим, визначаючи строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім, що потребує підвищеного контролю щодо строків тримання такої особи під вартою та, на переконання слідчого судді, вказаний запобіжний захід повинен бути пропорційним із рухом досудового розслідування та здобутими результатами, а тому на думку слідчого судді, 30-денний строк тримання під вартою буде найбільш доцільним для забезпечення належного контролю за додержанням прав неповнолітнього підозрюваного та завдань досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 днів, тобто до 04.12.2023 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.11.2023 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1