Провадження № 1-кс/643/1524/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003923 від 10.11.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на сумку синього кольору з написом «STENTOR»; металеві рюмки у кількості 2 одиниці; сковорідку «БИОЛ»; електроподовжувач у кількості 2 одиниці; столова ложка із нанесеним написом «Ирина»; скляний бокал.

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

ОСОБА_4 , який добровільно видав слідчому майно, яке є предметом даного клопотання, подав заяву у якій проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що вилучені речі йому не належать. Речі знаходились у кімнаті, яку він надав своєму брату ОСОБА_5 для проживання.

Про час та дату розгляду клопотання також повідомлялась захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , однак остання у судове засідання не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила, її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до клопотання, реальні власники вилученого майна наразі не встановлені.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що у провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за №70003923 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування 17.11.2023 було допитано ОСОБА_4 , який є братом підозрюваного ОСОБА_5 . Так, ОСОБА_4 повідомив, що його брат ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі проживав у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Коли працівники поліції йому повідомили, що його брат займався крадіжками та за місцем проживання може зберігати крадені речі, він добровільно видав речі, які знаходились у квартирі та йому не належали.

Старшим слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 28.11.2023, у період часу з 09:00 до 09:30, проведено огляд речей за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, в ході якого було виявлено на вилучено: сумку синього кольору з написом «STENTOR»; металеві рюмки у кількості 2 одиниці; сковорідку «БИОЛ»; електроподовжувач у кількості 2 одиниці; столову ложка із нанесеним написом «Ирина»; скляний бокал.

Постановою слідчого від 28.11.2023 вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному проваджен і№70003923 від 10.11.2023.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що вилучене в ході огляду майно може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та у подальшому буде використане у кримінальному проваджені в якості речового доказу, повернення якого на теперішній час може привести до його втрати.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом вчиненого злочину та зберегло на собі його сліди, або містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на сумку синього кольору з написом «STENTOR»; металеві рюмки у кількості 2 одиниці; сковорідку «БИОЛ»; електроподовжувач у кількості 2 одиниці; столова ложка із нанесеним написом «Ирина»; скляний бокал, які було вилучено старшим слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 28.11.2023, у період часу з 09:00 до 09:30, за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, під час огляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1