У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , перевіривши клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року, по справі № 761/38753/17, в межах кримінального провадження № 0011847 від 07.10.2017 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0011847 від 07.10.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2017 р. (справа № 761/38753/17, провадження № 1-кс/761/24611/2017) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, належить - ОСОБА_7 , у вигляді заборони використовувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.

Заявник зазначає, що в існуванні арешту відпала необхідність, оскільки право власності на квартиру була визначена за реальними власниками - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а відтак просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Слідчий, проти задоволення клопотання не заперечив. Також від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження № 0011847 від 07.10.2017 року.

Заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2017 р. (справа № 761/38753/17, провадження № 1-кс/761/24611/2017) накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, належить - ОСОБА_7 , у вигляді заборони використовувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.

Зі змісту ухвал вбачається, що арешт на майно було накладено з метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, набута злочинним шляхом, а також є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування та недопущення його подальшого відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

В подальшому ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2023 року у справі № 758/11077/20, було прийнято рішення: «Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у місті Києві ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про реєстрацію права власності ОСОБА_7 , на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер 36984674 від 08 вересня 2017р.

Визнати право власності, за ОСОБА_5 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна № 000, загальною площею 45,0 кв.м, житловою площею - 28,0 кв.м.

Визнати право власності, за ОСОБА_6 , на 1/3 частини, квартири АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна № 000, загальною площею 45,0 кв.м, житловою площею - 28,0 кв.м.».

Дане рішення спростовує необхідність подальшого арешту квартири, оскільки ним скасувано рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про реєстрацію права власності ОСОБА_7 , на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер 36984674 від 08 вересня 2017 року, та визнає право власності на майно в вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Пунктом 2 ч. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 07.02.2014 р. зазначено:

«Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому таке майно може перебувати, як у згаданих осіб так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна».

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений арешт не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому існуванні арешту майна відпала необхідність.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2017 року, по справі № 761/38753/17, в межах кримінального провадження № 0011847 від 07.10.2017 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2017 року, по справі № 761/38753/17, в межах кримінального провадження № 0011847 від 07.10.2017 року, на квартиру АДРЕСА_1 , у вигляді заборони використовувати та розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1