Справа № 301/4488/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2024 р.

Слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні за 0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушенні!, передбаченого ч.1 от. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні за №0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 от. 263 КК України.

Посилається на те, що ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 от. 263 КК України, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області та накладено арешт на мисливську рушницю 1999 року, «ИЖ-27М № НОМЕР_1 на прикладі та цівйо № 4980 і на дулові №992724980 та ще один ствол (змінний) № НОМЕР_1 та цівйо № 4980, набої до рушниці 12 калібру в кількості 7 штук, які впаковані в спецпакет №. WAR1111105, які належить ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Крім того, цією ж ухвалою суду накладено арешт 2 (два) мобільні телефони марки «FFOS», ІМЕІ НОМЕР_2 та ІМЕІ НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , які теж належать ОСОБА_3 і їх визнано речовими доказами у виділеному кримінальному провадженні, яке передано за підслідністю в інший орган досудового розслідування.

Дана мисливська рушниця, набої до неї та вищеназвані мобільні телефони з сім-картою вилучені 15.01.2024 року під час проведення обшуку слідчими СВ ВГІ №1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області в помешканні ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

18.12.2023 року прокурором Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури Закарпатської області но кримінальному провадженні № від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України винесено постанову про виділення матеріалів досудових розслідувань щодо виявлення та вилучення зброї та боєприпасів 15,12.2023 року в АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_1 в окреме провадження, «кому присвоєно окремий номер № 0000696 і по даному кримінальному провадженню досудове розслідування доручено слідчому відділенні ВП №1 Хустського РУН ГУНП в Закарпатській області.

Дане, кримінальне правопорушення 0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в рамках якого відповідно до ухвали Іршавського райсуду від 18.12,2023 року по справі № 301/4448/23 накладено арешт на моє майно, а саме на мисливську гладкоствольну рушницю ніякого відношення до фактів викладених в матеріалах справи немає.

Так, як дана рушниця і набої до неї відноситься до гладкоствольної мисливської зброї і відповідно до ч.1 ст. 263 КК України за зберігання даної зброї та набоїв до неї відсутня кримінальна відповідальність, тільки може бути притягнута дана особа до адміністративної відповідальності за порушення порядку придбання зберігання передачі або продажу мисливської вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї (ст. 190 КУпАП).

Також, як встановлено, дана мисливська рушниця не є знаряддям злочину, на ній немає слідів злочину, що в обов`язковому порядку потребує його вилученню та накладати арешт для проведення тих чи інших судово-криміналістичних експертиз, і необхідний бути приєднаний до матеріалів кримінального провадження до вирішення справи по суті, як речовий доказ.

Також, по факту вилучення, відповідно до протоколу обшуку віл 15.12.2023 року мисливської рушниці «ИЖ-27М» та набої до неї, ОСОБА_3 пояснив, що вказану мисливську рушницю видав добровільно під час обшуку, яку придбав на підставі дозволу №24/99 від 08.06.2000 року виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області. Однак, дану зброю не зареєстрував в поліції а зберігав вдома за місцем проживання і мав намір в майбутньому її зареєструвати в Іршавському РВ УМВС і отримати посвідчення-дозвіл на носіння і зберігання мисливської зброї але він за браком часу це не зробив, а потім і забув за цю рушницю, що вона у нього зберігається, так як потреби у використанні її не було тому, що не є мисливцем, свою провину в цьому він визнає і готовий понести адміністративне покарання.

Таким чином ОСОБА_3 просить скасувати накладений арешт на цю мисливську гладкоствольну рушницю, яка є його власністю для того щоб її зареєструвати згідно чинного законодавства у органах дозвільної системи Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, оскільки вилучені предмети не є об`єктом кримінально-протиправних дій, а скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на вказане майно не призведе до неможливості проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та експертиз або настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження.

Мисливську рушницю 1999 року, «ИЖ-27М № НОМЕР_1 на прикладі та цівйо №4980 і на дулові №992724980 та ще один ствол (змінний) № НОМЕР_1 та цівйо № 4980, набої до рушниці 12 калібру в кількості 7 штук ОСОБА_3 придбав в 08.06.2000 року в Ужгородському відокремленому відділенні «Байкал», в підтвердження чого надав довідку- накладну ( а. с. 7)

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, а подав заяву ( а.с. 27), в якій подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути в його відсутності.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином ( а. с. 25, 26), причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що таке слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову.

Однак слідчий, прокурор не навів підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

З урахуванням вищенаведеного, що клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 110, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на майно, який накладено ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.12.2023 року у кримінальному провадженню № 0000689 від 15.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України:

-мисливську рушницю 1999 року, «ИЖ-27М № НОМЕР_1 на прикладі та цівйо №4980 і на дулові №992724980 та ще один ствол (змінний) № НОМЕР_1 та цівйо № 4980, набої до рушниці 12 калібру в кількості 7 штук, які впаковано в спецпакет № WAR1111105, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с.Лисичево103, Хустського району, Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1