Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2976/23

Номер провадження: 1-кс/511/1595/23

27.10.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого ОСОБА_3 просить скасувати арешт з транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 310D», н/з НОМЕР_1 , білого кольору, 1999 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , накладений 22 вересня 2023 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області, оскільки наразі проведенні всі експертні дослідження відносно вказаного транспортного засобу, а тому відпала потреба у подальшому накладенні арешту.

Позиція учасників справи.

ОСОБА_3 надала заяву , відповідно до якої клопотання підтримала, просила задовольнити. Просила розглянути справу без її участі .

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд клопотання проводити без його участі. Не заперечував проти скасування арешту в частині користування та розпорядження, окільки всі необхідні експертизи по справі проведені. Просив залишити арешт в частині заборони відчудження. Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000606 від 22 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Встановлено, що 22 вересня 2023 року слідчим суддею Роздільнянського районного суду Одеської області по вказаному кримінального провадження було накладено арешт у виді заборони відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «MERCEDES-BENZ 310D», н/з НОМЕР_1 , білого кольору, 1999 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 від 22.01.2008 на ім`я ОСОБА_3 ; взуття (пара шльопанців), яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі по матеріалам справи проведені всі необхідні експертизи, що підтверджується матеріалами кримінального провадження а також заявою прокурора.

З диспозиції частини першої статті 174 КПК України вбачається, що арешт може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пункт 7 частини другої статті 131 КПК України визначає, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі встановлених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_3 доведено, що наразі відпала потреба у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню , а саме в частині користування та розпорядження.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою від 22 вересня 2023 року слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області (справа №511/2976/23, 1-кс/511/1435/23) тільки в частині користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «MERCEDES-BENZ 310D», н/з НОМЕР_1 , білого кольору, 1999 року випуску, номер шасі: НОМЕР_2 , який зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_3 від 22.01.2008 на ім`я ОСОБА_3 . В іншій частині ухвали про накладення арешту в частині відчудження залишити без змін .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1