Провадження № 1-кп/553/567/2023
У Х В А Л А

Іменем України

26.10.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0001253 від 17.05.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Градениці Біляївського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2020 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.;

-вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16.10.2020, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 02.03.2021 за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 04 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, 17.05.2019 року о 16:00 год., знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 176/7, ОСОБА_4 у 2-му під`їзді зазначеного будинку виявив та взяв у руки два полімерні пакети, обмотані полімерною стрічкою чорного кольору, всередині яких містилась кристалічна речовина білого кольору та маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, залишив вказані полімерні пакети при собі, переклавши їх до лівої зовнішньої передньої кишені одягнених на ньому джинсових штанів.

Після чого, проходячи далі, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції та в подальшому, в ході проведення огляду, з лівої зовнішньої передньої кишені одягнених на ньому джинсових штанів було вилучено два полімерні пакети з фіксаторами, в яких містилась кристалічна речовина білого кольору.

Згідно з висновком експерта кристалічна речовина масою: 0,2437 грам, 0,2626 грам містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, маса якого в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,3315 грам, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції.

Отже, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без мети збуту, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» незаконно зберігав за місцем свого проживання, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою особистого вживання, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено метадон, загальною масою 0,3315 грами.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений в судовому засіданні надав клопотання про звільнення його від

кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0001253 від 17.05.2019 у частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав та вважав за можливе закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, усвідомлюючи наслідки застосування щодо нього вказаної норми.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження № 0001253 від 17.05.2019 у частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Однією з підстав звільнення від кримінальної відповідальності є закінчення строків давності, відповідно до ст. 49 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, санкція вказаної норми кримінального закону передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк. Згідно частини 2 статті 12 КК України (в редакції за станом на час вчинення кримінального правопорушення), кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України було віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості.

Станом на час розгляду справи, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Частиною другою ст. 12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що Закон про кримінальну відповідальність, якій діє на час розгляду справи, пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище особи необхідно застосовувати редакцію Закону, що діє на час розгляду справи.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке він скоїв 17.05.2019 та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке за даними обвинувального акту обвинувачений скоїв 26.07.2019, та яке є останнім за часом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, перебіг давності для притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 КК України необхідно обраховувати з дати вчинення останнього за часом кримінального правопорушення з 26.07.2019. З урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України сплив 26.07.2022.

З положень ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно до ч. 1 ст. 369 КПК України, судове рішення, в якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається в формі вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 КПК України, судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

У постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к Верховний Суд зазначив, що визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Крім того, у постанові від 11.11.2020 у справі № 455/229/17 Верховний Суд зазначив, що дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, у випадку подання клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

За наведених вище підстав, суд вважає необхідним вирішити клопотання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 286 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції станом на час розгляду справи), відноситься до категорії кримінальних проступків, санкція вказаної правової норми передбачає покарання в вигляді обмеження волі до п`яти років.

Оскільки з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України минуло більше 3 років, данні про ухилення обвинуваченого від слідства та суду у матеріалах справи відсутні, обвинувачений висловив згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставах ст. 49 КК України (підстави звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки такого звільнення обвинуваченому роз`яснені та є зрозумілими), звільнення від кримінальної відповідальності в даному випадку є обов`язком суду, тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності. Перешкод, передбачених ч. ч. 2 - 6 ст. 49 КК України, щодо звільнення від кримінальної відповідальності, судом не встановлено.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Відтак, витрати, пов`язані із проведенням експертиз, необхідно віднести на рахунок держави.

У випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставі, зазначеній у п.1 ч.2 ст.284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 100, 122, 284 - 288, 314, 369 - 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001253 від 17.05.2019 у частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України,на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0001253 від 17.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 190 КК України, закрити у частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Витрати на проведення експертизи № 3/1350се-19 від 11.06.2019 у розмірі 1413,09 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

-паперовий конверт, опечатаний биркою, на якій мається напис «Висновок № 3/1350се-19 від 11.06.2019, № кп 0001253, вид експ. 8.6, вміст упаковки порошкоподібна речовина, ОСОБА_5 експерта ОСОБА_6 », всередині якого знаходиться: кристалічна речовина білого кольору масою 0,2437 грам та кристалічна речовина білого кольору 0,2626 грам, які містять у своєму складі наркотичний засіб метадон і сильнодіючий лікарський засіб димедрол (тверда форма), загальна маса метадону у перерахунку на масу представленої речовини склала 0,3315 грам, загальна маса димедролу в перерахунку на масу представленої речовини склала 0,0603 грам, які передані на зберігання до УЛМТЗ ГУ НП в Харківській області знищити.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1