єдиний унікальний номер справи 531/2195/23
номер провадження 1-кс/531/112/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000491 від 25.07.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000491 від 25.07.2023 року. Просив суд скасувати повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України. В обгрунтування скарги зазначає, що 30.11.2023 року йому було повідомлено про підозру. Скаржник вважає дану підозру необґрунтованою і відповідно незаконною. ОСОБА_5 вказує, що підозра грунтується на виключно на отриманих влітку 2023 року доказах. На думку скаржника станом на момент отримання доказів (літо 2023 року) сторона обвинувачення не вважала їх достатніми для здійснення повідомлення про підозру, але не здобувши протягом декількох місяців нових доказів, прийняла необґрунтоване рішення про вручення повідомлення про підозру, у зв`язку з фактичною недостатністю доказів.

В судовому засіданні скаржник та його захисник скаргу підтримали.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000491 від 25.07.2023 року, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржене повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000491 від 25.07.2023 року за ч. 1 ст. 155 КК України відносно ОСОБА_5

30.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000491 від 25.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.1 ст. 155 КК України.

З огляду на час повідомлення про підозру 30.11.2023 року, та час звернення зі скаргою на повідомлення про підозру 01.02.2024 року, скаржником дотриманий наведений вище двомісячний строк, зі спливом якого він може звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 частина перша статті 3 КПК України).

Згідно з частиною першою статті 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту частин першої статті 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Передумовою наявності обґрунтованості підозри є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання особи такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КК України, зміст повідомлення про підозру статтею 277 КПК України.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Згідно з п.3 частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень статті 303 частини першої п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У даному випадку, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, з якими сторона захисту пов`язує вимоги поданої скарги, в межах передбаченої компетенції, слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КК України станом на 30.11.2023 року є обґрунтованою та відповідає зазначеним вище вимогам з огляду на наступне.

Повідомлення про підозру від 30.11.2023 складено і здійснено слідчим СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтаській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , що в цілому відповідає вимогам, зазначеним статтями 277-279 КПК України. При цьому повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000491 від 25.07.2023 здійснено у спосіб, визначений частиною першою статті 278 КПК України. Тобто за своїм змістом повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України. Виходячи з повідомлення про підозру від 30.11.2023 року, у ньому вказані зміст підозри, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Твердження про те, що при здійсненні повідомлення ОСОБА_5 про підозру було порушено його право на захист через відсутність при здійсненні цієї процесуальної дії захисника, є необґрунтованими.

По-перше, обставини цього кримінального провадження не є такими, що відповідно до вимог ст. 52 КПК вказують на обов`язкову участь захисника.

По-друге, глава 22 КПК не містить будь-яких застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні повідомлення особі про підозру.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 01 серпня 2022 року по справі № 161/7088/20.

Оскільки дані документи відповідно до норм кримінального процесуального кодексу не являються процесуальною дією, скарг на порушення права на захист ОСОБА_5 до суду також не надходило.

Таким чином скарга не заснована на правових підставах, що визначені в КПК України для скасування повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.89, 276-278, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000491 від 25.07.2023 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1