Справа № 745/285/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/168/24
Категорія - ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000146 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 06.10.2022 Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

засуджений за:

- ч.1 ст.263 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- ч.2 ст.309 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06.10.2022 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його затримання - з 27 липня 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2454,14 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що у кінці травня 2022 року, у денну пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись на ділянці місцевості, біля урочища «Потаманка», неподалік річки Убідь в смт Сосниця, Чернігівської області, біля спаленої військової техніки російської федерації, діючи умисно, придбав без передбаченого законом дозволу, знайшовши та привласнивши предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, та предмет, ззовні схожий на запал до ручної гранати, які того ж дня переніс при собі до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; де зберігав у будинку, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог п.п.1, 2 ст.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, п.п.12.1, 12.2 Розділу 12, п.14.1 Розділу 14, п.15. Розділу 15 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 до 20 лютого 2023 року.

20.02.2023 близько 08.00 год, ОСОБА_8 переніс в кишені своєї куртки предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, та предмет, ззовні схожий на запал до ручної гранати, до смт. Сосниця, Чернігівської області, де, рухаючись цього ж дня, о 16 год 27 хв, з смт. Сосниця, на першому кілометрі автомобільної дороги Т 2521 «Сосниця - Шаповалівка», в напрямку с. Мале Устя, Корюківського району, був зупинений працівниками поліції. В ході поверхневої перевірки ОСОБА_8 самостійно дістав із кишень куртки предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, та предмет, ззовні схожий на запал до ручної гранати, та поклав на узбіччя дороги, які 20 лютого 2023 року вилучені в ході огляду місця події працівниками Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/125-23/1892-ВТХ від 03.03.2023, наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на корпус гранати Ф-1, є корпусом оборонної ручної гранати Ф-1, який згідно з інформаційними джерелами споряджається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності - тротилом, масою 50-56 г. Наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на запал, є запалом ручних гранат УЗРГМ, який згідно з інформаційними джерелами, споряджається ініціюючими вибуховими речовинами ТНРС, масою 0,48-0,5г, азидом свинцю, масою 0,48-0,5г, та високобризантними вибуховими речовинами ТЕНом або гексогеном, масою 1г. У конструктивному поєднанні наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із наданим на дослідження запалом ручних гранат УЗРГМ, є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. Конструктивно поєднані наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 із наданим на дослідженням запалом ручих гранат УЗРГМ придатні до вибуху.

Окрім того, на початку вересня 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи на території, прилеглій до господарства за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ; будучи засудженим 06 жовтня 2022 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України, діючи повторно, всупереч ст.ст.2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст.ст.2, 3, 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зірвав дикорослу рослину коноплі, тобто, вчинив незаконне придбання наркотичного засобу, переніс її до будинку вищевказаного господарства, висушив та подрібнив, таким чином виготовив наркотичний засіб та у подальшому зберігав без мети збуту у будинку до 13.03.2023.

13 березня 2023 року близько 10.00 год, ОСОБА_8 з вищевказаного будинку, де він фактично проживає, переніс при собі у внутрішній кишені куртки наркотичний засіб, а саме, висушену, рослинну, подрібнену речовину, наявну у двох окремих полімерних пакетах, розміщених у металевій банці з полімерною кришкою, до господарства АДРЕСА_3 .

В ході поверхневої перевірки працівниками поліції ОСОБА_8 самостійно, добровільно виклав з внутрішньої кишені куртки металеву банку з полімерною кришкою, у якій наявні два полімерні пакети, наповнені висушеною, рослинною, подрібненою речовиною, схожою на наркотичний засіб, які 13.03.2023 вилучені в ході огляду місця події працівниками Корюківського районного відділу поліції.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/125-23/3019-НЗПРАП від 22.03.2023, надані на експертизу речовини рослинного походження темно-зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 11,603 г та 33,873 г.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Послався на невідповідність призначеного місцевим судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та його особі, внаслідок суворості. ОСОБА_8 вказав, що поза увагою суду залишись обставини, що пом`якшують його покарання.

Заслухавши доповідь судді; захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив вирок місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи ОСОБА_8 міру покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; обставину, яка обтяжує покарання - рецидив кримінального правопорушення; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ст.ст.70, 71 КК України при призначенні остаточного покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Беручи до уваги, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, а тому колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного йому покарання.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4