Справа № 496/7113/23
Провадження № 1-кс/496/2157/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

т.в.о. слідчого СВ ОРУП№2 ГУ НП в Одеській області ст. лейтенанта поліції - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. слідчого СВ Одеського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Дальник, Одеського району, Одеської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий, за матеріалами кримінального провадження №0000769 від 14.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Т.в.о. слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотання в якому просив суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Своє клопотання т.в.о. слідчого мотивував тим, що 13.10.2023 року у вечірню пору доби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на той час в стані алкогольного сп`яніння, прибув до свого помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому останній спільно проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двома малолітніми дітьми та своєю матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прибувши до своєї оселі ОСОБА_6 вирішив надалі розпивати спиртні напої у себе в дома, для чого останній одразу направився на кухню свого будинку, в якому він проживав разом із дружиною. Виявивши відсутність у холодильнику раніше придбаної ним пляшки горілки для власного споживання, останній впевнивши себе у тому, що вище вказаний алкогольний напій могла забрати лише його мати ОСОБА_8 , яка зловживала спиртними напоями, одразу направився до окремого будинку в якому вона проживала, для подальшого з`ясування між ними стосунків. Підійшовши до вище вказаного будинку, ОСОБА_6 виявив свою матір сидячою біля порогу будинку. Підійшовши до останньої, ОСОБА_6 одразу почав в грубі, нецензурні формі висловлювати на її адресу свої погрозливі вимоги стосовно негайного повернення йому вище вказаного алкогольного напою. На ґрунті висловлення припущень ОСОБА_6 щодо викрадення ОСОБА_8 , купленої ним пляшки горілки, між останніми одразу розпочалась словесна перепалка, яка невдовзі переросла у конфлікт, в ході якого опоненти почали брутально висловлюватися на адресу один одного, тим самим умисно ображаючи честь та гідність один одного.

В ході раптово виниклого конфлікту у ОСОБА_6 у раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення своїй матері ОСОБА_8 , тяжких тілесних ушкоджень. Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , в наступному діючи умисно, протиправно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних державою цінностей життя та здоров`я людини, передбачаючи суспільно небезпечний характер свої дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків, бажаючи умисно спричинити свої матері ОСОБА_8 , тяжкі тілесні ушкодження, знаходячись на незначній відстані від сидячої на землі ОСОБА_8 , розташувавшись навпроти останньої, будучи повернутим до неї обличчям, раптово почав наносити ОСОБА_8 , багаточисленні, нищівні удари кулаками обох рук та ступнями ніг у взутті по голові, верхнім кінцівка та тулубу останньої. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впала на землю, закривши голову руками та більше не чинила жодного опору. Після того, як ОСОБА_8 впала на землю та перестала чинити жодний опір, ОСОБА_8 , не відступаючи від реалізації свого злочинного плану, надалі продовжив наносити останній багаточисленні удари кулаками обох рук та ступнями ніг у взутті по голові, верхнім кінцівка та тулубу, в наслідок чого ОСОБА_8 втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_6 , з метою укриття своїх злочинних дій, щоб вони не стали помітними для його сусідів, почав затягувати свою непритомну матір до приміщення її будинку в якому вона проживала. Затягнувши матір у середину, ОСОБА_6 надалі продовжив наносити останній багаточисленні удари кулаками обох рук та ступнями ніг у взутті по голові, верхнім кінцівка та тулубу, а також наніс останній удар невідомим тупим предметом по голові.

З метою укриття своїх злочинних дій, не бажаючи бути притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 після нанесення ним вище вказаних тілесних ушкоджень своїй матері одразу забрав у своєї дружини її мобільний телефон, щоб та не викликала карету швидкої медичної допомоги та зателефонувала до поліції. Після нанесення вище вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 пішов спати до себе в будинок, а ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.

Відомості по даному факту 14.10.2023 року внесені до ЄРДР за №0000769, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В подальшому, у порядку ст. 208 КПК України, 14.10.2023 року о 17:56 год. затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого. Далі, 15.10.2023 року о 17:22 год., за наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру, повідомлено ОСОБА_6 , про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому пояснив, що обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання та вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Т.в.о. слідчого СВ ОРУП№2 ГУ НП в Одеській області ст. лейтенанта поліції - ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи прокурора та просив задовольнити клопотання, також зазначив, що підозрюваний неодноразово здійснював домашнє насильство відносно дружини.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, та пояснила, що ризики зазначені в клопотанні ніяким чином не обґрунтовані, на утриманні у підозрюваного є двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, не має наміру впливати на свідків, тому просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав доводи захисника, та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та призначити йому цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши пояснення прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: рапортами, копією витягу з ЄРДР від 14.10.2023 року, протоколом огляду місця події від 14.10.2023 року з ілюстраційною таблицею, лікарським свідоцтвом про смерть №275 від 14.10.2023 року, протоколами допиту свідків, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.10.2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту, повідомленням про підозру від 15.10.2023 року, витягом з армор.

Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, одружений, зі слів захисника має на утриманні неповнолітніх дітей, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке, в разі доведеності його винуватості, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на потерпілого, свідків зважаючи на той факт, що досудове розслідування ще триває, а коло усіх свідків не встановлено, тому суд вважає, що вказаний ризик був підтвердженим у судовому засіданні.

З клопотання слідчий суддя вважає, що наявні ризики передбачені п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований та засоби його існування не відомі.

Також, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема ОСОБА_6 , будучи підозрюваним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та перебуваючи на свободі може вжити заходів щодо ліквідації осіб, які є свідками по даному провадженню, з метою укриття слідів злочину та уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, з урахуванням того, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має легального джерела отримання доходів. Перераховане вище дає підстави припускати можливість вчинення підозрюваним інших умисних злочинів.

Що стосується клопотання захисника про обрання цілодобового домашнього арешту, в даному випадку суд відмовляє в задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме умисне вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та покарання за вказане правопорушення передбачене до 10 років позбавлення волі, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на теперішній час, не має.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Призначення іншої, більш м`якої міри запобіжного заходу на думку суду запобігти визначеним судом ризикам не зможе з огляду на їхню кількість та вагомість.

Виходячи з положень ч.4 ст. 183 КПК України, вважаю за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. слідчого СВ Одеського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, а саме з 14.10.2023 року до 12.12.2023 року, в межах строку досудового розслідування, без альтернативи внесення застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1