Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000136, внесеного до ЄРДР 22.02.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця Житомирської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст. 340 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), -

В С Т А Н О В И В :

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУМВС України в м. Києві) від 18.05.2012 № 259 о/с ОСОБА_4 призначений на посаду старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві.

Наказом начальника ГУМВС України в м. Києві від 31.10.2012 № 602 о/с ОСОБА_4 присвоєно спеціальне звання - капітан міліції.

ОСОБА_4 , займаючи посаду старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві станом на лютий 2014 року, будучи працівником державного озброєного органу виконавчої влади, відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон), мав наступні права і обов`язки: захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань (стаття 1 Закону); забезпечувати особисту безпеку громадян, захищати їх права і свободи, законні інтереси; охороняти і забезпечувати громадський порядок (стаття 2 Закону); у випадках і в порядку, передбачених Законом застосовувати підрозділами міліції заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю (статті 12-15 Закону); виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань (стаття 5 Закону).

Згідно з статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», перебуваючи на посаді старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 був працівником правоохоронного органу, на якого згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст. 12, 14 Закону України «Про міліцію», покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і Законами України.

Функціональними обов`язками старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, з якими ОСОБА_4 ознайомлений під розпис, передбачено, що останній, у тому числі, узагальнює та доводить до особового складу вимоги наказів, розпоряджень, вказівок, виданих МВС України та Головним управлінням, узагальнює рішення, протоколи нарад МВС України та Головного управління, контролює їх виконання, є куратором підпорядкованих підрозділів Печерського та Оболонського районних управлінь.

Таким чином, на посаді старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 здійснював владні та організаційно-розпорядчі повноваження, у зв`язку з чим, відповідно до положень пункту 1 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011) був службовою особою.

При цьому ОСОБА_4 , обіймаючи посаду старшого інспектора відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, у вказаний період часу повинен був при здійсненні повноважень представника влади керуватися міжнародними договорами України, Конституцією і Законами України.

Загальна декларація прав людини, прийнята і проголошена резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, закріплює право кожної людини на свободу думки, мирних зборів і асоціацій, свободу переконань і на вільне їх виявлення; це право включає свободу безперешкодно дотримуватися своїх переконань та свободу шукати, одержувати і поширювати інформацію та ідеї будь-якими засобами і незалежно від державних кордонів (статті 18-20).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу вираження поглядів, зібрань та об`єднання.

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до статті 11 Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань та на свободу об`єднання з іншими, включаючи право створювати профспілки і вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення прав на свободу зібрань та об`єднання не підлягає ніяким обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19.10.1973 № 2148-VIII, також визнається право на мирні збори. Згідно з положеннями вказаної статті користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.

Відповідно до статті 15 Конституції України суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Держава гарантує свободу політичної діяльності, не забороненої Конституцією і законами України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 28 Конституції України (право кожного на повагу до його гідності) ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 39 Конституції України передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до статті 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.

При цьому, за своїм змістом законний наказ не повинен порушувати конституційні права та свободи людини і громадянина, гарантовані у розділі ІІ Конституцією України (Розділ ІІ, ст. ст. 21-68).

Згідно з частиною 2 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З огляду на викладене законний наказ не повинен містити приписи, які зобов`язують виконавця порушити право кожної людини на життя і здоров`я, на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканість, на свободу думки і слова, вільне пересування, вираження своїх поглядів і переконань.

Повноваження працівників органів внутрішніх справ станом на листопад 2013 року - лютий 2014 року у сфері охорони громадського порядку врегульовувались такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень статей 1, 2, 10 Закону України «Про міліцію»

№ 565-ХІІ від 20.12.1990 зі змінами та доповненнями (далі - Закон про міліцію) міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, одним з основних завдань якого є зобов`язання забезпечувати особисту безпеку громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів та громадський порядок.

Згідно зі статтею 3 Закону про міліцію діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Статтею 5 Закону про міліцію визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності із законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Міліція поважає гідність особи й виявляє до неї гуманне ставлення, захищає права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань.

Згідно зі статтею 12 Закону про міліцію міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 Закону про міліцію працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків.

Працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання (стаття 1 Закону про міліцію).

Також працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак у таких випадках, як, зокрема, для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; для припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку (стаття 14 Закону про міліцію).

Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції (частина друга статті 12 Закону про міліцію).

Забороняється застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю до жінок з явними ознаками вагітності, осіб похилого віку або з вираженими ознаками інвалідності та малолітніх, крім випадків вчинення ними групового нападу, що загрожує життю і здоров`ю людей, працівників міліції, або збройного нападу чи збройного опору (частина третя статті 12 Закону про міліцію).

У разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків, і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди міліція забезпечує надання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк (частина четверта статті 12 Закону про міліцію).

Перевищення повноважень щодо застосування сили, у тому числі спеціальних засобів і зброї, тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина шоста статті 12 Закону про міліцію).

Статтею 20 Закону про міліцію передбачено, що працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади. Законні вимоги працівників міліції є обов`язковими для виконання громадянами і службовими особами. Працівник міліції при виконанні покладених на нього обов`язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції. Ніхто не має права покласти на працівника міліції виконання обов`язків, не передбачених чинним законодавством. Втручання в діяльність міліції тягне за собою відповідальність за законом.

Згідно із пунктом 1.2. Положенням про управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві, затвердженого наказом ГУМВС України в місті Києві №93 від 26.06.2012 (далі - Положення), у складі якого проходив службу ОСОБА_4 станом на лютий 2014 року, УГБ здійснює контроль за діяльністю патрульної служби, міліції особливого призначення «Беркут», спеціальних установ, конвойних підрозділів міліції, спеціального підрозділу судової міліції «Грифон», дільничних інспекторів міліції та дозвільної системи, ліцензування та державного охоронного нагляду.

УГБ здійснює функції і повноваження у сфері захисту прав і свобод громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, організовує і координує діяльність підпорядкованих підрозділів та спецустанов міліції по боротьбі зі злочинністю, охороні громадського порядку, забезпеченню громадської безпеки (пункт 1.4 Положення).

Відповідно до розділу ІІ Положення, основними завданням УГБ є: забезпечення охорони громадського порядку на вулицях та в інших громадських місцях при проведенні заходів з масовою участю громадян, налагодження співпраці з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, населенням і громадськими формуваннями з охорони громадського порядку, іншими правоохоронними органами, службами і підрозділами органів внутрішніх справ з питань зміцнення правопорядку, профілактики правопорушень та їх припинення (пункт 2.1 Положення); перевірка фактичного виконання підрозділами громадської безпеки актів законодавства, рішень органів державної влади і управління, рішень колегії, нормативних актів МВС України, ГУМВС, оперативних нарад керівництва і окремих доручень начальника Головного управління з охорони громадського порядку, попередження правопорушень, боротьби зі злочинністю. Вжиття заходів до усунення недоліків в оперативно-службовій діяльності цих підрозділів (пункт 2.4 Положення).

Згідно із розділом ІІІ Положення, УГБ відповідно до покладених на нього завдань забезпечує: діяльність підрозділів громадської безпеки щодо суворого і чіткого виконання законів України, постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України, нормативно-правових актів МВС України, ГУМВС України в місті Києві з питань організації та забезпечення правопорядку і безпеки на вулицях, в інших громадських місцях, а також під час проведення масових, релігійних заходів, різноманітних акцій, участі в здійсненні державної охорони (пункт 3.1 Положення); проведення заходів із забезпечення правопорядку, попередження і припинення правопорушень на вулицях та в інших громадських місцях, роботи нарядів, задіяних на охорону громадського порядку в системі єдиної дислокації. (пункт 3.4 Положення); проведення семінарів, інструктивних нарад, перевірок оперативно-службової діяльності підрозділів, підпорядкованих УГБ, ужиття заходів з метою усунення недоліків у їх роботі (пункт 3.9 Положення); прогнозування та вплив на розвиток обстановки, пов`язаної з проведенням у місті масових, релігійних, охоронних заходів та акцій. Надання допомоги та контроль за діяльністю підпорядкованих підрозділів з питань організації охорони громадського порядку і безпеки під час проведення цих заходів на території їх обслуговування. Підтримання взаємодії в цьому напрямку з іншими структурними підрозділами Головного управління, зацікавленими центральними органами виконавчої влади та громадськими організаціями (пункт 3.12 Положення).

Згідно із пунктом 5 Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку, які затверджені постановою Ради Міністрів УРСР від 27.02.1991 № 49 (далі - Правила), вид спеціального засобу, час початку та інтенсивність його застосування визначаються з урахуванням обстановки, що склалася, характеру правопорушення і особи правопорушника.

Рішення про застосування спеціальних засобів приймає службова особа, відповідальна за забезпечення громадського порядку, або керівник конкретної операції. Працівники міліції, які діють індивідуально, приймають такі рішення самостійно. Про застосування цих засобів вони у письмовій формі доповідають безпосередньому начальнику із зазначенням: коли, де, проти кого, за яких обставин застосовувалися спеціальні засоби та наслідків їх застосування (пункт 6 Правил).

Начальники органів і установ внутрішніх справ, командири з`єднань і частин внутрішніх військ повинні систематично проводити роботу по забезпеченню законності застосування спеціальних засобів, притягати згідно з чинним законодавством до відповідальності осіб, які допустили їх неправомірне використання; організовувати навчання особового складу щодо застосування спеціальних засобів і підготовку кваліфікованих спеціалістів-інструкторів за затвердженою програмою; видавати особовому складу спеціальні засоби тільки після складання кожним з них заліків з правил та порядку їх застосування Відповідальність за організацію роботи по забезпеченню законності застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку покладається на Міністра внутрішніх справ (пункт 10 Правил).

Спеціальними засобами, що застосовуються при охороні громадського порядку, є: патрони і пристрої для їх вітчизняного виробництва, споряджені гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; ручні газові гранати, а також патрони з газовими гранатами ("Черемуха-1", "Черемуха-4", "Черемуха-5", "Черемуха-6", "Черемуха-7", "Черемуха-10", "Черемуха-12", "Сирень-1", "Сирень-2", "Сирень-3", "Дрейф-2"); балончики, патрони, гранати та інші спецзасоби з препаратами сльозоточивої та дратівної дії на основі природних капсаїциноїдів, морфоліду пералгонової кислоти (МПК), ортохлорбензальмалононітрилу (CS) і речовини АЛГОГЕН; ручна димова граната (пункт 12 Правил).

Пунктом 1 Статуту патрульно-постової служби міліції України, що затверджений наказом МВС України від 28.07.1994 № 404 (далі - Статут), передбачені основні завдання патрульно-постової служби міліції.

Діяльність патрульно-постової служби міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з іншими державними органами, трудовими колективами, громадськими об`єднаннями і населенням (пункт 3 Статуту).

Патрульно-постова служба міліції включає: особовий склад служби охорони громадського порядку, територіальних і транспортних органів внутрішніх справ, підрозділів міліції особливого призначення «Беркут» (пункт 6 Статуту).

Ліквідація групових порушень громадського порядку здійснюються рішучими діями патрульно-постових нарядів шляхом поділу натовпу на дрібні групи, відокремлення їх одна від іншої, відтиснення і розсіяння (пункт 298 Статуту).

Під час припинення правопорушень в місцях скупчення людей, а також при затриманні організаторів та активних учасників групових порушень громадського порядку патрульно-постові наряди повинні виявляти обережність і пересторогу, враховуючи можливу негативну реакцію присутніх громадян, щоб своїми діями не викликати ускладнення обстановки (пункт 299 Статуту).

При проведенні операції по припиненню групових порушень громадського порядку патрульно-постові наряди повинні виявляти високу організованість, дисциплінованість і діяти тільки по команді керівника операції або старшого наряду (пункт 301 Статуту).

Згідно з Положенням про спеціальний підрозділ міліції громадської безпеки «Беркут», затвердженим наказом МВС України 24.10.2013 № 1011 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 19/24796, набрав чинності 28.01.2014) (далі - Положення), цей підрозділ є підрозділом міліції особливого призначення, який належить до структури міліції громадської безпеки та є структурним підрозділом головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (пункт 1.1 Положення).

Підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами МВС України, а також цим Положенням (пункт 1.2 Положення).

Діяльність підрозділу організовується в межах його повноважень відповідно до принципів, визначених статтею 3 Закону України «Про міліцію» (пункт 1.3 Положення).

Підрозділ безпосередньо підпорядковується начальникам ГУМВС, УМВС, а в разі їх відсутності - заступнику, який організовує діяльність підрозділів міліції громадської безпеки. Організаційне, нормативно-методичне забезпечення підрозділу та контроль за його діяльністю здійснює Департамент громадської безпеки (пункти 1.4, 1.5 Положення).

Працівники підрозділу з метою виконання покладених на них завдань мають право застосовувати заходи фізичного впливу, у тому числі прийоми рукопашного бою, спеціальні засоби та вогнепальну зброю у випадках та в порядку, визначених статтями 12-151 Закону України «Про міліцію», постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.1991 № 49 «Про затвердження Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Українській РСР» (пункт 1.6 Положення).

Виконання службових обов`язків особовий склад підрозділу здійснює в спеціальному обмундируванні, екіпірованому знаками розрізнення та символікою «Беркут», яка є єдиною для всіх регіонів України.

Відповідно до підпункту 4.2 Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008 (далі - Інструкція), у підрозділах зброя, боєприпаси й спеціальні засоби обліковуються в книгах обліку й закріплення озброєння (форма № 3) та видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів (форма №5).

Підпунктом 9.3 Інструкції передбачено, що підставою для видачі озброєння й спецзасобів особовому складу підрозділу є письмова вказівка керівника підрозділу у вигляді затверджених ним відомостей служби нарядів, графіків чергувань або чищення зброї, розстановок особового складу під час уведення в дію оперативних планів чи проведення операцій, витягів з наказів або рапортів з його резолюцією.

Згідно із підпунктом 9.4 Інструкції, при наявності підстав для видачі озброєння й спецзасобів оперативні чергові зобов`язані видати працівникам підрозділу спеціальні засоби - при наявності підписів у Книзі нарядів (для виконання службових обов`язків чи проведення занять по службовій підготовці на строк не більше доби) або в книзі форми № 5 (в інших випадках). Під час уведення в дію ступенів готовності або спеціальних оперативних планів, проведення оперативно-профілактичних операцій, для занять з вогневої підготовки або чищення зброї видача озброєння й спецзасобів може здійснюватися на підставі затверджених керівником підрозділу окремих відомостей їх видачі, що додаються до схем оповіщення особового складу, оперативних планів, розпоряджень про проведення стрільб, графіків чищення зброї.

Відповідно до підпункту 9.6 Інструкції, категорично заборонено видавати озброєння й спецзасоби без підпису особи, яка їх отримує, у відповідній обліковій документації, а також раніше часу, зазначеного в книзі нарядів або в іншому дозволі на отримання зброї, боєприпасів чи спеціальних засобів.

При цьому, старший інспектор відділу організації служби управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_4 у період з 17.02.2014 по 18.02.2014, будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою у групі осіб із заступником начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_5 та на виконання незаконних наказів начальника Головного управління - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_6 , які доводились до нього ОСОБА_5 , реалізуючи спільні злочинні наміри на перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, у порушення вимог статей 18-20 Загальної декларації прав людини, статей 10-11 Конвенції, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 19, 28, 34, 39, 60, 64, Конституції України, статей 1, 2, 5, 12-15 Закону України «Про міліцію», пунктів 1.2, 1.4, 2.1, 2.4, 3.1, 3.4, 3.9, 3.12 Положенням про управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві, пунктів 5, 6, 10, 12 Правил застосування спеціальних засобів, пунктів 4.2, 9.3, 9.4, 9.6, Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, вчинив дії спрямовані на надання засобів та знарядь працівникам органів внутрішніх справ, а саме 17.02.2014 у період приблизно з 17 до 18 години у порушення встановленого порядку організував видачу патронів травматичної дії 12-го калібру споряджених гумовими кулями та картеччю, а також світло шумових і газових гранат, співробітникам міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України у Львівській, Харківській, Донецькій, Житомирській та Запорізькій областях, а саме без відповідного обліку у Книзі видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів, без письмової вказівки керівника підрозділу та підписів співробітників, які їх отримували, у відповідній обліковій документації, а надалі 18.02.2014 близько 12 години спрямував співробітників МОП «Беркут» у Львівській та Харківській областях до місць застосування виданих напередодні спецзасобів на вулиці Шовковичну, Інститутську та Кріпосний провулок, чим вчинив пособництво працівникам органів внутрішніх справ у перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, що призвело до заподіяння 18.02.2014 тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості учасникам акцій протесту у центральній частині міста Києва, за наступних обставин.

Так, із 2006 року Україна почала вести переговори з інституціями Європейського Союзу щодо намірів стати асоційованим членом цієї організації та її повноправним учасником. Ці перемовини продовжив ОСОБА_7 після обрання його Президентом України, за результатами яких 30.03.2012 у місті Брюселі була парафована політична частина Угоди про Асоціацію між Україною та Європейським Союзом, а 19.07.2012 усі її частини.

Після виконання Україною критеріїв, визначених у Порядку денному асоціації Україна - ЄС (реформування виборчого законодавства, вирішення проблем вибіркового правосуддя та продовження реформ у рамках Порядку денного асоціації), 15.05.2013 Єврокомісія схвалила проєкт рішення Ради Європи щодо підписання Угоди про асоціацію з Україною, згідно з яким Угода про асоціацію України з Європейським Союзом мала бути підписана до проведення 28-29.11.2013 у місті Вільнюсі Литовської Республіки саміту Східного партнерства.

Однак восени 2013 року ОСОБА_7 (стосовно якого складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0002014, досудове розслідування завершено та на цей час виконуються вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу України), виходячи із власних міркувань, за підбурювання представників російської федерації, діючи умисно, з метою отримання преференцій від представників російської федерації, а також з інших особистих спонукань прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Прийняттю такого рішення передувала зустріч 09.11.2013 ОСОБА_7 із президентом російської федерації путіним в.в. у місті Москві російської федерації, де він гарантував ОСОБА_7 надання Україні грошової допомоги в разі його відмови підписати Угоду про асоціацію з Європейським Союзом, оскільки вона загрожувала економіці російської федерації.

На виконання цього рішення ОСОБА_7 Прем`єр-міністр України ОСОБА_8 (стосовно якого складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0001048, досудове розслідування зупинене у зв`язку з розшуком) забезпечив прийняття 21.11.2013 Кабінетом Міністрів України розпорядження № 905-р, яким було призупинено процес підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

У відповідь на рішення Президента України ОСОБА_7 про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом громадяни України з 21.11.2013 почали проводити в центральній частині міста Києва (на майдані Незалежності та прилеглих вулицях) безстрокові акції протесту проти цього рішення у формі зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій на підтримку (висловлення солідарності) європейського вектора зовнішньої політики України, мета яких суперечила власним інтересам ОСОБА_7 .

Указані протестні заходи громадян відбувались у центральній частині міста Києва, зокрема на майдані Незалежності, вулицях Хрещатик, Інститутській, Грушевського, Садовій, Шовковичній, Банковій, Лютеранській, Заньковецької, Богомольця, Командарма Каменєва, Липській, Круглоуніверситетській, Гусовського, Різницькій, Європейській та Михайлівській площах, Кловському узвозі, у Кріпосному провулку, Маріїнському парку, згідно з поданими в листопаді - грудні 2013 року до Київської міської державної адміністрації повідомленнями про проведення безстрокових зібрань громадян на підтримку європейської інтеграції України, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_82 від 30.11.2013 про проведення мирної акції протесту, мирного зібрання людей на майдані Незалежності та інших вулицях міста Києва; депутатської фракції Політичної партії «ІНФОРМАЦІЯ_3» у Верховній Раді України від 30.11.2013 щодо проведення з 30.11.2013 народними депутатами України зустрічей із виборцями та встановлення пересувних громадських приймалень народних депутатів України у формі наметів на центральних вулицях міста Києва; Київської міської організації політичної партії Всеукраїнське об`єднання «Батьківщина» від 30.11.2013 про початок з 01.12.2013 мирного заходу - мітингу з вимогою достроково припинити повноваження Президента України в порядку, визначеному Конституцією України, та провести позачергові вибори Президента України із зазначенням вулиць міста Києва; голови ініціативної групи «Громадський актив Києва» ОСОБА_12 від 04.12.2013 про проведення біля Генеральної прокуратури України з 05.12.2013 мирного зібрання громадян на вулицях Різницькій, Гусовського в місті Києві та прилеглій території на підтримку європейського курсу України, підписання Угоди про асоціацію з ЄС, звільнення політичних в`язнів, скасування рішень суду.

При цьому ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що відмова від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом суперечить державним і суспільним інтересам, а також призведе до масового зібрання людей для публічного висловлення негативного ставлення до дій органів державної влади та окремих службових осіб, не пізніше 21.11.2013 вирішив, використовуючи повноваження Президента України, здійснити дії, спрямовані на припинення масових зібрань громадян.

Для досягнення цієї злочинної мети ОСОБА_7 у період з 21.11.2013 по 18.02.2014 вирішив залучити раніше призначених ним особисто та за його сприяння підконтрольних йому осіб - Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_13 , Голову Служби безпеки України ОСОБА_14 , Міністра оборони України ОСОБА_15 та використати повноваження, сили і засоби очолюваних ними відомств та служб для обмежень конституційних прав громадян на свободу свого світогляду, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації та на участь у масових заходах.

При цьому, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (стосовно яких складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0002014, досудове розслідування завершено та на цей час виконуються вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу України), об`єднані єдиним злочинним умислом з ОСОБА_7 , виходячи із повноважень очолюваних ними відомств та займаних посад, виконуючи вказівки організатора злочину ОСОБА_7 , залучили у вказаний період часу підлеглі підрозділи очолюваних ними міністерств та служб, а також їх службових осіб до обмеження проходу на окремі ділянки місцевості у центральній частині м. Києва (урядовий квартал), застосування фізичного насильства, зброї та спеціальних засобів до учасників зібрань громадян (далі - мітингувальники).

Зокрема, у період часу з 21.11.2013 по 18.02.2014, ОСОБА_13 залучено заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_16 , начальника Головного управління командувача внутрішніх військ МВС України ОСОБА_17 , начальника ГУ МВС України в Київській області, а з 01.12.2013 тимчасово виконувача обов`язків начальника Головного управління МВС України в місті Києві ОСОБА_18 (стосовно яких складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0002014, досудове розслідування завершено та на цей час виконуються вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому ОСОБА_13 , у вказаний період часу, з відома та згоди організатора злочинів ОСОБА_7 , залучив за допомогою начальника ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_18 , до перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів та демонстрацій у складі злочинної групи службових осіб управління, в підпорядкуванні яких перебували підрозділи, сили та засоби, а також особовий склад міліції громадської безпеки- начальника Головного управління - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_6 і командира ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_19 (стосовно яких складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0002014, досудове розслідування завершено та на цей час виконуються вимоги статті 290 Кримінального процесуального кодексу України).

За обставинами створення ОСОБА_7 у період часу з 21.11.2013 по 18.02.2014 злочинної групи та вчинення нею злочинів, матеріали досудового розслідування виділено в окреме кримінальне провадження за №0002014, в якому наразі виконуються вимоги ст. 290 КПК України.

18.02.2014 учасниками масових заходів (зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій) організовано вуличний похід громадян з майдану Незалежності вулицями центральної частини м. Києва (Інститутська, Грушевського, Шовковична, Садова, Кріпосний провулок) до будівлі Верховної Ради України (вул. Грушевського, 5) для проведення мітингу з метою публічного висловлення підтримки (солідарності) голосуванню народними депутатами України в парламенті за повернення до Конституції 2004 року, що передбачала обмеження повноважень Президента України.

При цьому про проведення вказаного заходу учасниками зібрань громадян було повідомлено завчасно - 16.02.2014.

Будучи обізнаним про такі масові заходи та місця їх проведення, сприймаючи їх як загрозу обмеження своєї влади та повноважень, Президент України ОСОБА_7 , не пізніше 18.02.2014, вирішив здійснити розгін їх учасників силами правоохоронних органів.

За розробленим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 злочинним планом, узгодженим з організатором злочинів ОСОБА_7 , 18.02.2014 передбачалося силове звільнення від мітингувальників спочатку території урядового кварталу, а саме вулиць Інститутської та Михайла Грушевського в районі Маріїнського парку, а надалі - Майдану Незалежності і прилеглих вулиць, у тому числі будівлі Федерації профспілок України із застосуванням до учасників зборів фізичної сили та спеціальних засобів, таких, як помпові рушниці «Форт-500», «Форт-500А», «Форт-500М1», «ІЖ-81» набоями 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю, гранат сльозоточивої, дратівливої дії «Терен-6», світлозвукових гранат «Терен-7» і «Терен-7м», а також світло шумових гранат «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», ручних гранат подразнюючої та світло шумової дії «Дрофа», ручних аерозольних гранат «Дрейф-2», ручних дратівливих грант РГР, ручних дратівливих гранат підвищеної потужності та безпеки, ручних димових гранат, які не перебували на озброєнні ОВС та були завезені у січні 2014 року з російської федерації.

Так, ОСОБА_18 , 18.02.2014, перебуваючи в приміщенні ГУМВС України в Київській області за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, будучи представником влади, до повноважень якого належить загальне керівництво ГУМВС України в місті Києві, діючи умисно, явно виходячи за межі наданої йому влади та службових повноважень, доручив ОСОБА_6 безпосередньо на місці організовувати силове звільнення території в межах урядового кварталу, а надалі Майдану Незалежності та прилеглих вулиць від громадян, які там перебували, із залученням для цього співробітників, сил та засобів управління громадської безпеки (УГБ), полку патрульної служби (ППС), полку міліції спеціального призначення (ПМСП), полку конвойної служби міліції (ПКСМ), районних та лінійних управлінь міліції, полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованих ГУМВС України в місті Києві, підрозділів МОП «Беркут» та патрульно-постової служби, відряджених з інших регіонів України, а також військовослужбовців окремих військових частин внутрішніх військ МВС України.

При цьому ОСОБА_6 , у період часу з 21.11.2013 по 18.02.2014, залучено керівників та працівників УГБ ГУМВС України в місті Києві, які будучи старшими нарядами міліції згідно з п. 301 Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженого наказом МВС України від 28.07.1994 №404, а також пунктів 1.2., 1.4. Положенням про управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві організовували, координували та контролювали діяльність зведених підрозділів полку патрульної служби (ППС), полку міліції спеціального призначення (ПМСП), полку конвойної служби міліції (ПКСМ), районних та лінійних управлінь міліції, полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованих ГУМВС України в місті Києві, підрозділів МОП «Беркут» та патрульно-постової служби, відряджених з інших регіонів України, а також військовослужбовців окремих військових частин внутрішніх військ МВС України.

Зокрема, у період часу з 21.11.2013 по 18.02.2014, ОСОБА_6 доручив здійснити розстановку сил та засобів, визначення місць дислокації в центральній частині м. Києва, організацію, координацію та контроль несення служби вищевказаних підрозділів ОВС, а також доведення до відома їм наказів начальнику управління ОСОБА_20 , його заступникам ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , заступнику відділу забезпечення масових заходів ОСОБА_5 та інспекторам цього відділу ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ; начальнику відділу дільничних інспекторів міліції ОСОБА_32 та інспектору цього відділу ОСОБА_33 ; начальнику відділу організації служби ОСОБА_34 та інспекторам цього відділу - ОСОБА_4 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .

Зокрема, ОСОБА_38 станом на 17-18 лютого 2014 року за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_21 визначено зведеним підрозділам міліції місця дислокації та несення служби біля Верховної Ради України (будівля, оточення Міський сад, парк Маріїнський, Кріпосний провулок, вулиця Шовковична), Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, горловина КМУ) - ПМСП, ПКСМ, Подільське РУ, Оболонське РУ, Дніпровське РУ, Дарницьке РУ, Святошинське РУ, Солом`янське РУ, ППС Київ, ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві, зведені загони патрульної служби з АР Крим, Донецької, Харківської, Запорізької, Миколаївської, Дніпропетровської областей, військові частини НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_27, НОМЕР_28, НОМЕР_29, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_35, НОМЕР_36, НОМЕР_37, НОМЕР_38, НОМЕР_39, НОМЕР_40, НОМЕР_41, НОМЕР_42, НОМЕР_43, НОМЕР_20, НОМЕР_44, НОМЕР_45, НОМЕР_46, НОМЕР_47, НОМЕР_48, НОМЕР_49, НОМЕР_50, НОМЕР_51, НОМЕР_52, НОМЕР_53 внутрішніх військ МВС України, ПМОП «Беркут» з АР Крим, Львівської, Харківської Житомирської, Донецької, Луганської, Запорізької, Волинської, Сумської, Тернопільської областей (всього 7219 працівників), Адміністрації Президента України (будівля, оточення) - ПМСП, Голосіївське, Деснянське РУ ГУМВС України в м. Києві, зведені загони патрульної служби з Дніпропетровської та Кіровоградської областей, військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, ПМОП «Беркут» з м. Севастополь, Херсонської, Миколаївської, Полтавської областей (усього 1628 працівників), офіс Партії регіонів (вул. Липська) - зведений загін патрульної служби з Миколаївської області (всього 20 працівників).

Крім цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_21 станом на 17-18 лютого 2014 року, особисто та віддаючи накази підлеглим працівникам ОСОБА_22 , ОСОБА_34 визначили відповідальними за залученими підрозділами та вищевказаними об`єктами несення служби інспекторів УГБ ГУМВС України в м. Києві, а саме біля Верховної Ради України (будівля, оточення Міський сад, парк Маріїнський, Кріпосний провулок, вулиця Шовковична, де розташовувалися ПМОП «Беркут» з АР Крим, Луганської, Волинської областей, а також інші підрозділи) - ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , будівлі Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, горловина КМУ, де розташовувалися ПМОП з Львівської, Харківської, Донецької, Житомирської та Запорізької областей, а також інші підрозділи) - ОСОБА_5 (щодо якого обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0003021, №0000845 перебувають на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва) та ОСОБА_4 , Адміністрації Президента України (будівля, де розташовувалися - ПМОП «Беркут» з м. Севастополь, Херсонської, Миколаївської, Полтавської областей, а також інші підрозділи) - ОСОБА_25 та ОСОБА_39 , офісу Партії регіонів (вул. Липська, де розташовувався - зведений загін патрульної служби з Миколаївської області) - ОСОБА_40 .

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати спільні злочинні наміри, не пізніше 17.02.2014 дав вказівку командиру ПМОП «Беркут», підпорядкованому ГУМВС України в місті Києві, ОСОБА_19 та ОСОБА_5 організувати завезення до центральної частини міста Києва світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю, для озброєння працівників спецпідрозділів МОП «Беркут» МВС України та застосування до мітингувальників.

На виконання вказаного явно злочинного наказу ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_5 , організували 17.02.2014 у другій половині дня доставку автотранспортним засобом світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю на вулицю Михайла Грушевського у місті Києві.

Так, приблизно о 17 год 17.02.2014 до будівлі Національного художнього музею України, розташованої за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 6, за вказівкою ОСОБА_19 прибув мікроавтобус Volkswagen Transporter синього кольору, яким дві не встановлені на цей час особи доставили світло шумові і газові гранати, а також набої 12 калібру, споряджені гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю.

В цей же час, ОСОБА_5 виконуючи наказ ОСОБА_6 , надав вказівку ОСОБА_4 про виклик до вказаного мікроавтобусу для озброєння працівників ПМОП «Беркут» ГУ МВС України з Львівської, Харківської, Донецької, Житомирської та Запорізької областей, світло шумовими і газовими гранатами, а також набоями 12 калібру для застосування їх до мітингувальників.

При цьому, ОСОБА_4 не був обізнаний про наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_19 озброїти вказаних працівників набоями 12 калібру, споряджених металевими (свинцевими) кулями та картеччю.

У свою чергу ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Київ, по вул. Грушевського, 6, діючи умисно, на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_6 , доведеного до нього ОСОБА_5 , 17.02.2014 о 17 год 21 хв із власного мобільного телефону із номером - НОМЕР_3 зателефонував на мобільний телефон командира МОП «Беркут» при УМВС України в Житомирській області ОСОБА_41 на номер - НОМЕР_4 ; о 17 год 21 хв - на мобільний телефон командира МОП «Беркут» при ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_42 на номер - НОМЕР_5 ; о 17 год 23 хв - на мобільний телефон командира МОП «Беркут» при ГУМВС у Львівській області ОСОБА_43 на номер - НОМЕР_6 ; о 17 год 24 хв - на мобільний телефон командира оперативної роти №1 МОП «Беркут» при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_44 на номер - НОМЕР_7 , яким повідомив про необхідність прибуття особового складу підрозділів до мікроавтобусу для озброєння світло шумовими і газовими гранатами, а також набоями 12 калібру.

Крім цього, у цей же період часу 17.02.2014 ОСОБА_4 надав усно вказівку командиру ПМОП з Запорізької області ОСОБА_45 про необхідність прибуття особового складу до мікроавтобусу для озброєння світло шумовими і газовими гранатами, а також набоями 12 калібру.

Після цього, на виконання вказівки ОСОБА_4 командир МОП «Беркут» при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_46 (щодо якого затверджені у кримінальних провадженнях №0000970 та №0000846 обвинувальні акти перебувають на розгляді Печерського та Дарницького районних судів міста Києва) скерував до мікроавтобуса для отримання світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру, чотирьох підлеглих працівників - співробітників вказаного підрозділу ОСОБА_47 (щодо якого затверджений у кримінальному провадженні №0002033 обвинувальний акт перебуває на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва), ОСОБА_48 (щодо якого затверджений у кримінальному провадженні №0000682 обвинувальний акт перебуває на розгляді Печерського районного суду міста Києва), ОСОБА_49 та ОСОБА_50 .

В свою чергу, командири міліції особливого призначення «Беркут» при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_51 , у Донецькій області ОСОБА_52 , у Житомирській області ОСОБА_53 та у Запорізькій області ОСОБА_54 в цей же час скерували до зазначеного мікроавтобуса по чотири працівника від кожного підрозділу для отримання світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також дві не встановлені особи, без відповідного обліку у Книзі видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів, без письмової вказівки керівника підрозділу та підписів співробітників, які їх отримували у відповідній обліковій документації, в порушення вимог пунктів 4.2, 9.3, 9.4, 9.6. Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №141 від 27.03.2008, видали співробітникам МОП «Беркут» при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , а також працівникам МОП «Беркут» при ГУМВС України у Львівській, Донецькій, Житомирській та Запорізькій областях світло шумові і газові гранати у кількості від 10 до 15 гранат на 1 підрозділ, а також набої 12 калібру, споряджені гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю у кількості 4-5 упаковки (в 1 упаковці 25 набоїв).

При цьому ОСОБА_4 не був обізнаний, що разом із патронами травматичної дії 12-го калібру та світло-шумовими та газовими гранатами співробітникам МОП «Беркут» були видані патрони 12 калібру, що споряджені свинцевою картеччю.

Разом з тим, ОСОБА_4 достовірно знав про те, що наступного дня, тобто 18.02.2014, учасниками акцій протесту організовується вуличний похід громадян з Майдану Незалежності центральними вулицями м. Києва до будівлі Верховної Ради України для проведення мітингу з метою публічного висловлення підтримки (солідарності) голосуванню народними депутатами України в парламенті за повернення до Конституції 2004 року, що передбачала обмеження повноважень Президента України, а видані ним, ОСОБА_5 та двома невстановленими особами світло-шумові та газові ручні гранати, а також набої 12 калібру будуть застосовані до мітингувальників.

Отримавши набоїв 12 калібру, споряджені гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю, а також світло-шумові та газові ручні гранати, вказані працівники міліції стали їх зберігати в себе до подальших розпоряджень керівництва підрозділів, усвідомлюючи, що зможуть використати ці набої шляхом зарядження помпових рушниць «Форт 500А» та «Форт 500М1» для здійснення пострілів у мітингувальників.

18.02.2014, приблизно о 08 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 зібрав біля будівлі Верховної Ради України по вулиці Грушевського, 5, на площі Конституції командирів та керівників вищевказаних залучених до охорони громадського порядку підрозділів - полку патрульної служби (ППС), полку міліції спеціального призначення (ПМСП), полку конвойної служби міліції (ПКСМ), районних та лінійних управлінь міліції, полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованих ГУМВС України в місті Києві, підрозділів МОП «Беркут», в тому числі з АР Крим, м. Севастополь, Львівської, Харківської Житомирської, Донецької, Луганської, Запорізької, Волинської, Сумської, Тернопільської Херсонської, Миколаївської, Полтавської областей, а також окремих військових частин внутрішніх військ МВС України, співробітників УГБ ГУМВС України в м. Києві - заступників начальника управління ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , заступника начальника відділу забезпечення масових заходів ОСОБА_5 та інспекторів цього відділу ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , начальника відділу дільничних інспекторів міліції ОСОБА_39 , начальника відділу організації служби ОСОБА_61 та інспекторів цього відділу - ОСОБА_4 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , під час якої особисто довів їм наказ про недопущення учасників зібрань громадян до будівлі парламенту.

При цьому ОСОБА_4 18.02.2014 у період часу з 06:48 по 07:12 год, перебуваючи на вул. Грушевського, біля будівлі Національного художнього музею України, розташованої за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 6, особисто викликав для участі у вказаній нараді під головуванням ОСОБА_6 командирів закріплених за ним підрозділів МОП «Беркут» з областей, а саме із власного мобільного телефону зателефонував о 06 год 48 хв на мобільний телефон командира МОП «Беркут» ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_65 на номер - НОМЕР_8 ; 06 год 58 хв - на мобільний телефон командира МОП «Беркут» ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_43 на номер - НОМЕР_6 ; 07 год 08 хв - на мобільний телефон заступника командира МОП «Беркут» ГУ МВС України у Запорізькій області ОСОБА_66 на номер - НОМЕР_9 ; 07 год 09 хв - на мобільний телефон співробітнику МОП «Беркут» ГУ МВС України у Луганській області ОСОБА_67 на номер - НОМЕР_10 ; 07 год 10 хв - на мобільний телефон співробітнику МОП «Беркут» ГУ МВС України у Волинській області ОСОБА_68 на номер - НОМЕР_11 ; 07 год 10 хв - на мобільний телефон співробітнику МОП «Беркут» ГУ МВС України у Житомирській області ОСОБА_69 на номер НОМЕР_12 ; 07 год 12 хв - на мобільний телефон командиру МОП «Беркут» ГУ МВС України у Донецькій області ОСОБА_42 на номер - НОМЕР_5 .

Надалі, у період часу приблизно з 10 години до 12 години, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи на вулиці Шовковичній у місті Києві, ОСОБА_6 , будучи представником влади, до повноважень якого входить координація та контроль спецпідрозділів громадської безпеки міліції, зокрема спецпідрозділів «Беркут», діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому влади та службових повноважень, ігноруючи вимоги Конституції України та інших нормативно-правових актів, якими регламентований порядок проведення зборів, мітингів і демонстрацій, діючи умисно, за попередньою змовою з іншими учасниками організованої злочинної групи ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та іншими залученими до вчинення злочинів особами, віддав явно злочинний наказ ОСОБА_5 на здійснення силового розгону учасників мітингів, зборів та демонстрацій, які перебували на вулицях Інститутській, Шовковичній та Кріпосному провулку в місті Києві, силами спецпідрозділів БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Харківській області на чолі з командиром ОСОБА_70 , БМОП «Беркут» ГУМВС України у Львівській області на чолі з командиром ОСОБА_71 та іншими залученими підрозділами органів внутрішніх справ із застосуванням надмірного фізичного насильства, зброї та спеціальних засобів таких, як помпові рушниці «Форт-500», «Форт-500А», «Форт-500М1», «ІЖ-81», гранат сльозоточивої, дратівливої дії «Терен-6», світлозвукових гранат «Терен-7» і «Терен-7м» та недозволених до використання на території України спеціальних засобів виробництва Російської Федерації, а саме: світлошумових гранат «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», ручних гранат подразнюючої та світлошумової дії «Дрофа», ручних аерозольних гранат «Дрейф-2», ручних дратівливих грант РГР, ручних дратівливих гранат підвищеної потужності та безпеки, ручних димових гранат.

При цьому 18.02.2014 приблизно о 12 годині ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Грушевського, біля будівлі Національного художнього музею України, розташованої за адресою м. Київ, вул. Грушевського, 6, на виконання наказу ОСОБА_6 та за вказівкою ОСОБА_5 , організував направлення співробітників БМОП «Беркут» ГУ МВС України в Харківській та Львівській областях, у супроводі ОСОБА_5 до місць протистоянь із учасниками зібрань громадян, а саме на вул. Шовковичну, Інститутську, Кріпосний провулок, усвідомлюючи, що працівниками саме цих підрозділів буде здійснено відтиснення учасників акцій протесту з вказаних вулиць із застосуванням набоїв 12 калібру, а також світло-шумових та газових гранат, участь у видачі яких він приймав 17.02.2014 за вищевказаних обставин.

Далі, 18.02.2014 приблизно у період часу з 12 до 13 год ОСОБА_5 на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_6 безпосередньо передав відповідний наказ на здійснення силового розгону учасників мітингів, зборів та демонстрацій, які перебували на вулицях Інститутській, Шовковичній та Кріпосному провулку в місті Києві, командирам БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях відповідно ОСОБА_72 і ОСОБА_73 (щодо якого затверджений у кримінальному провадженні №0000385 обвинувальний акт перебуває на розгляді Святошинського районного суду міста Києва), вступивши з ними у злочинну змову на вчинення кримінальних правопорушень.

В свою чергу командир БМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_46 довів цей наказ командиру оперативної роти № 2 полку ОСОБА_74 (щодо якого затверджені у кримінальних провадженнях №0001623 №0000683 обвинувальні акти перебувають на розгляді Подільського районного суду міста Києва), як безпосередньому керівнику одного із підрозділів та старшому офіцеру, накази якого є обов`язковими для виконання особовим складом полку.

Після чого, вказані підрозділи на чолі з ОСОБА_70 , ОСОБА_75 , ОСОБА_71 та ОСОБА_5 , як координатором дій приданих сил, що діяли єдиною групою, вирушили до вулиці Інститутської через вулицю Шовковичну у напрямку Кріпосного провулку.

В цей же період часу 18.02.2014 ОСОБА_6 віддав явно злочинний наказ командиру РМОП «Беркут» УМВС в місті Севастополь ОСОБА_76 про передислокацію підпорядкованих йому співробітників із вулиці Липської на вулицю Інститутську для здійснення спільно із співробітниками БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях силового відтиснення учасників мітингів, зборів та демонстрацій, які перебували на АДРЕСА_3 , із застосуванням надмірного фізичного насильства, зброї та спеціальних засобів. Передислокація співробітників РМОП «Беркут» УМВС в місті Севастополь здійснювалась за координації начальника відділу дільничних інспекторів міліції УГБ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_77 .

На виконання вказаних явно злочинних наказів ОСОБА_6 , доведених до їх відома через ОСОБА_5 , ОСОБА_70 , ОСОБА_75 , ОСОБА_71 , ОСОБА_78 18.02.2014, в період часу приблизно з 12 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлено), перебуваючи на вулиці Інститутській неподалік фасадної частини будинку № 24/7 по вказаній вулиці, на відстані близько 20-40 метрів від натовпу мітингувальників, які перебували на проїжджій частині перехрестя вулиці Інститутської та Кріпосного провулку, міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти № 1 БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_79 , міліціонер відділення № 1 взводу № 2 оперативної роти №2 БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_80 (щодо якого затверджений у кримінальному провадженні №0002033 обвинувальний акт перебуває на розгляді Шевченківського районного суду міста Києва) та психолог групи кадрового забезпечення БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_81 , інші працівники БМОП «Беркут» ГУ МВС України у Харківській та Львівській областях, співробітники РМОП «Беркут» УМВС України в місті Севастополь, а також інші залучені співробітники підрозділів органів внутрішніх справ, почали здійснювати прицільні постріли з помпових рушниць «Форт-500», «Форт-500А» та «Форт-500М1» набоями 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю у напрямку скупчення людей, у яких не було вогнепальної зброї та які не становили для них будь-якої загрози, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, в результаті яких від отриманих вогнепальних поранень 3 особи загинуло та 10 осіб отримали вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості, а також застосовувати надмірне фізичне насильство, світло-шумові та газові гранати, у тому числі гранати сльозоточивої, дратівливої дії «Терен-6», світлозвукові гранати «Терен-7» і «Терен-7м» та недозволені до використання на території України спеціальні засоби виробництва російської федерації, зокрема світлошумові гранати «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», ручні гранати подразнюючої та світлошумової дії «Дрофа», ручні аерозольні гранати «Дрейф-2», ручні дратівливі гранти РГР, ручні дратівливі гранати підвищеної потужності та безпеки, ручні димові гранати.

Таким чином, здійснивши, на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_6 , доведеного до нього ОСОБА_5 , 17.02.2014 у період з 17 по 18 год видачу у порушення встановленого порядку світло шумових і газових гранат, а також набоїв 12 калібру, споряджених гумовими кулями та картеччю, а надалі 18.02.2014 близько 12 год спрямувавши співробітників МОП «Беркут» у Львівській та Харківській областях до місць застосування виданих напередодні спецзасобів, ОСОБА_4 забезпечив співробітникам БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській, Львівській областях та іншим залученим співробітникам підрозділів органів внутрішніх справ можливість здійснення 18.02.2014 у період з 12:00 по 14:30 год незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличного походу і демонстрацій громадянам - учасникам заходів громадського протесту на підтримку голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, які перебували на вулицях Інститутській, Шовковичній, Грушевського, Кріпосному провулку в м. Києві, у результаті якого внаслідок застосування світло-шумових та газових гранат, помпових рушниць із набоями 12 калібру, споряджених гумовими, металевими (свинцевими) кулями та картеччю, а також надмірного застосування фізичної сили заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді умисного вбивства 3 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 15 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 60 особам та легких тілесних ушкоджень 126 особам.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст.340 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), виразились у пособництві працівнику правоохоронного органу незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, яке було вчинено службовою особою із застосуванням фізичного насильства на виконання явно злочинного наказу та за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст.340 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 49 КК України (у редакції чинній станом на час вчинення інкримінованого діяння) передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотню дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ст.12 КК України (у редакції чинній станом на час вчинення інкримінованого діяння), кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст.340 КК України кваліфікувалась як злочин середньої тяжкості, а за чинним КК України як нетяжкий злочин.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ст.12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, з 18.02.2014 року - моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст.340 КК України, та за який передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, минув строк понад п`ять років.

При цьому, ОСОБА_4 від слідства не ухилялися та до закінчення строків давності нових злочинів не вчиняв, тобто перебіг давності, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що його позиція є добровільною і істинною, йому зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

За таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст. 340 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за дії, передбачені ч.4 ст.41, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ст. 340 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_1