1Справа № 335/4642/23 1-кс/335/1969/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні просить скасувати арешт, який накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (), розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д), та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої особи.

В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, накладено арешт на грошові кошти в межах суми 380200,39 гривень, які знаходяться на банківських картках та рахунках, прив`язаних до них, Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» № НОМЕР_3 який відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Вважає, що арешт на грошові кошти ОСОБА_4 , причетність якого до вчинення кримінального правопорушенням не доведена, було накладено необґрунтовано, оскільки він є добросовісним набувачем грошових коштів, отриманих ним у законному порядку шляхом здійснення фінансових операцій на передбачених законом підставах.

В ухвалі про накладення арешту відсутні будь-які дані, які б вказували, що належні ОСОБА_4 кошти, які знаходяться на банківському рахунку набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вважає, що арешт на грошові кошти ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, без врахування інтересів суспільства, вимог захисту основоположних прав конкретної особи, з порушенням права власності добросовісного набувача, без врахування того що грошові кошти не є речами., які виражені родовими ознаками.

Окрім цього з травня 2023 року, з дати початку досудового розслідування, жодній особі не повідомлено про підозру у межах кримінального провадження 0000587 від 16.05.2023 року, у зв`язку з чим, адвокат просить постановити ухвалу, якою скасувати арешт, який накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (), розташованого за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д), та належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримує у повному обсязі, просить клопотання задовольнити з підстав, що викладені в ньому.

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши представника заявника, ознайомившись з клопотанням та додатками до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Згідно абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі № 337/2538/23 провадження 1кс/337/587/2023 накладено арешт на грошові кошти в межах суми 380200,9 гривень, які знаходяться на банківських картках та рахунках, прив`язаних до них, Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», , розташоване за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, в тому числі № НОМЕР_3 який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Розгляд питання щодо накладення арешту, було здійснено без повідомлення заявника.

Як вбачається з ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року, 16.05.2023 року до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою звернулась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що 16.05.2023 року о 06 годині 22 хвилини, невстановлена особа, діючи умисно з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, здійснила переказ грошових коштів в розмірі 3628000 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_4 «Ощад Банк», що належить ОСОБА_6 , чим спричинила матеріальний збиток на вказану суму.

Відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР 16.05.2023 року під № 0000587 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах.

В ході досудового розслідування встановлено, що грошові кошти у розмірі 3628000 гривень, які належать ОСОБА_6 були перераховані на банківський рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , який належить ФОП ОСОБА_7 , що створений за кілька днів до вчинення шахрайства.

Згідно рапорту від Департаменту кіберполіції Національної поліції України було встановлено, що з карткового рахунку ФОП « ОСОБА_7 » були переведені на банківські карти випущені на нього, як на фізичну особу і прив`язані до розрахункових рахунків в АТ КБ «Приватбанк», а саме на банківські картки № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 .

В подальшому грошові кошти були переведені з банківської карти № НОМЕР_6 ОСОБА_7 на банківську карту № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_8 у сумі 380200,39 гривень з якою в подальшому було здійснено переказ на банківські карти, а саме: № НОМЕР_9 яка належить ОСОБА_9 , № НОМЕР_10 яка належить ОСОБА_10 , № НОМЕР_11 яка належить ОСОБА_11 , № НОМЕР_12 яка належить ОСОБА_12 , № НОМЕР_3 яка належить ОСОБА_4 , № НОМЕР_13 яка належить ОСОБА_13 , № НОМЕР_14 яка належить ОСОБА_14 , № НОМЕР_15 яка належить ОСОБА_15 , № НОМЕР_16 яка належить ОСОБА_16 , № НОМЕР_17 яка належить ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_18 яка належить ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3 , № НОМЕР_19 яка належить ОСОБА_19 .

Картки емітовані до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», ЄРДПОУ 14360570, розташоване за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1-Д.

Встановлено, що арешт на вищезазначене майно було накладено з метою збереження майна потерпілої, в межах спричиненої потерпілій шкоди, що відповідає положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, тобто за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, у кримінальному провадженні № 0000587 здійснюється досудове розслідування за фактом заволодіння невстановленими особами грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 шахрайським шляхом, в ході якого встановлено, що грошові кошти були перераховані з банківських рахунків потерпілої на інші банківські картки відповідних розрахункових рахунків, в тому числі № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що ухвалюючи рішення про накладення арешту на грошові кошти заявника, слідчий суддя виходив з обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, які свідчать про те, що на встановлений розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , а також інших встановлених слідством осіб, було перераховано грошові кошти гр. ОСОБА_8 з картки № НОМЕР_8 на загальну суму 380 200,39 гривень, в межах якої слідчий просив накласти арешт.

В ході розгляду клопотання слідчим не спростовано доводів заявника, слідчому судді не надано жодних доказів того, що вказані грошові кошти по картковому рахунку № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , на які накладено арешт, за виключенням суми яка надійшла від ОСОБА_8 які були визнані речовими доказами, мають значення для проведення досудового розслідування.

Допустимих та достатніх в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказів, які б могли свідчити про відповідність грошових коштів на банківському рахунку заявника за виключенням суми яка надійшла від ОСОБА_8 відповідали критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, органом досудового розслідування для вивчення та дослідження слідчому судді не представлено.

Як вбачається з клопотання та аналіз наведених обставин свідчить, що накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на картковому рахунку ОСОБА_4 відкритого у АТ КБ «Приватбанк», на які накладено арешт за виключенням суми, яка була перерахована ОСОБА_8 , знаходяться і інші власні кошти ОСОБА_4 , які не є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994 року), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.

Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

На момент розгляду клопотання у слідчого судді відсутні також відомості про те, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0000587 від 16.05.2023 року, чи проведено будь-які слідчі дії у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені обставини, накладення арешту на всі без винятку кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_4 є надмірним та обтяжливим для заявника.

Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Разом з тим, наданими слідчому судді матеріалами не доведено, що грошові кошти за виключенням суми яка надійшла від ОСОБА_8 , які були визнані речовими доказами, набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 3 ст. 174 КПК України, та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а відтак приходить до висновку, що власником грошових коштів на підставі наданих в обґрунтування клопотання документів доведено відсутність підстав для арешту грошових коштів, які знаходяться (обліковуються) на банківській картці відповідного розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , за виключенням грошових коштів у межах суми які надійшли від ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд не вбачає доцільності у продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме грошових коштів належних ОСОБА_8 які знаходяться (обліковуються) на банківській картці відповідного розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , за виключенням грошових коштів які надійшли від ОСОБА_8 оскільки мета зазначена в ухвалі про накладення арешту на майно, не знайшла свого підтвердження.

Отже, в іншій частині, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки з досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному проваджені, в межах якого було накладено арешт на зазначені грошові кошти, триває, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення поданого клопотання, що відповідатиме визначеному у п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, та не перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Частково скасувати арешт, накладений ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі № 337/2538/23 провадження № 1-кс/337/587/2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 16.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на грошові кошти, які знаходяться на банківських картках та рахунках, прив`язаних до них, Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» № НОМЕР_3 який відкритий на ім`я ОСОБА_4 , за виключенням грошових коштів які надійшли від ОСОБА_8 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою для безумовного виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1