Справа №212/9655/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001551 від 6 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) 09.09.2015 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік;

2) 22.03.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

3) 17.05.2016 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців, звільненого 20.08.2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 26 днів;

4) 17.07.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

5) 14.11.2022 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пуншу 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 протягом тривалого часу з дозволу своєї матері ОСОБА_6 , яка є власником, проживав у квартирі по АДРЕСА_2 , де потерпіла зберігала належне їй майно, серед якого на кухні перебувала газова колонка марки «Житомир» моделі «ВПГ-16», якою з дозволу власниці користувався ОСОБА_3 .

Перебуваючи у такій квартирі, в невстановлений слідством час, однак не пізніше 03.11.2023 року, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме: газової колонки.

Тому ОСОБА_3 03.11.2023 року близько 10:30 год., перебуваючи в зазначеній квартирі, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи із корисливого мотиву та з метою власного збагачення, розуміючи, що його дії не є очевидними для оточуючих, за допомогою фізичної сили від`єднав від газової труби газову колонку, зняв зі стіни, після чого з нею залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим повторно таємно викрав майно ОСОБА_6 , розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на суму 2700 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку було укладено 28 листопада 2023 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором зі згоди потерпілої особи, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони також узгодили покарання ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 у присутності свого захисника в суді пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, а також згодний із узгодженим сторонами видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні такої угоди.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.

Потерпіла особа висловила письмово свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного вмотивування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК, яке згідно із ст. 12 КК є тяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який має незняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, та вчинив злочин у період іспитового строку.

Також суд зазначає, що обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого.

В той же час обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Крім того суд зазначає, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, будучи звільненим від відбування покарання за ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік, однак вчинив новий злочин у період випробувального терміну.

Отже, при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 71 КК сторонами угоди про визнання винуватості було визначено остаточне покарання ОСОБА_3 з урахуванням положень ст. 72 КК шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за ч. 4 ст. 185 КК, невідбутої частини покарання обвинуваченого за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 14 листопада 2022 року у вигляді 1 місяця позбавлення волі.

Внаслідок наведеного вмотивування суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК та призначити винній особі узгоджене сторонами угоди покарання: за ч. 4 ст. 185 КК у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; відповідно до ч. 1 ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 14 листопада 2022 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Підстави для зміни запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 , обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 та зі згоди потерпілої ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до заново призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 14 листопада 2022 року із застосуванням положень ст. 72 КК України у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі остаточно визначити покарання ОСОБА_3 в вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 28 листопада 2023 року.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набуття чинності вироком суду - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1