Справа № 235/2129/21
Провадження № 1-кп/204/943/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 22 січня 2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.03.2017 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2021 року приблизно о 06:00 ОСОБА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 знаходились на залізничному вокзалі станції Покровськ Донецької залізниці, що розташований у м.Покровську по вул.Привокзальній, де познайомилися з раніше незнайомим їм ОСОБА_6 , з яким у будівлі вищевказаного залізничного вокзалу почали вживати спиртні напої.

Під час розпиття спиртного, ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «lenovo», моделі «Vibe К5 (А6020а40)», 2/16 Gb, в корпусі чорно-сірого кольору, та в цей момент у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, направлений на відкрите повторне викрадення вказаного чужого майна.

В цей же день, приблизно о 06:50, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, відкрито, знаходячись у залі очікування залізничного вокзалу за вищевказаною адресою, шляхом вільного доступу усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , взяв з підвіконня мобільний телефон марки «lenovo», моделі «Vibe К5 (А6020а40)», 2/16 Gb, в корпусі чорно-сірого кольору, в якому знаходилася сім-карта оператора «ВФ Україна» (яка не становить матеріальної цінності для потерпілого, вартістю 969,33 грн, який належить ОСОБА_6 , та поклав до внутрішньої кишені вдягненому на ньому пальто. Незважаючи на усні вимоги потерпілого ОСОБА_6 повернути мобільний телефон, ОСОБА_4 відкрито з місця скоєння злочину зник, розпорядившись надалі викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 969,33 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Потерпілий про час, дату та місце судового розгляду судом неодноразово повідомлявся, про те у судове засідання не прибув, у зв`язку з чим учасники процесу просили продовжити здійснювати судовий розгляд за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речового доказу, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст.75 КК України, суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 раніше вже був засуджений за вчинення злочинів проти власності до реальної міри покарання. Після відбуття покарання знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та стійке небажання обвинуваченого виправлятися, тому підстав для застосування ст.75 КК України судом не встановлено.

Згідно з Довідкою Донецького НДЕКЦ про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 653,80 грн та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.01.2021, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo», моделі Vibe K5 (F6020a40), вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Згідно з Довідкою Донецького НДЕКЦ про фактичні затрати на проведення експертизи, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні, 80 (вісімдесят) копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 22.01.2021, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo», моделі Vibe K5 (F6020a40), вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1