У Х В А Л А

05 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000886 від 23 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на частку приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14785762), що на праві власності належить ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000886 від 23 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотання, що досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території Полтавської області займається незаконним виготовленням, перевезенням, зберіганням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

11 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 2 ст. 307 КК України.

Слідчий вказує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 належить частка та 1/8 частка приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 . Інші частини квартири АДРЕСА_1 , спільна частка належить ОСОБА_7 , частка належить ОСОБА_8 .

Зважаючи на те, що санкціями ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , передбачене покарання у виді конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на частку приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14785762), яка належить останній на праві власності, задля унеможливлення її відчуження третім особам.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 11 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 2 ст. 307 КК України.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що санкціями ч. 2 ст. 306, ч. ч. 2 і 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у виді конфіскації майна і слідчим надані дані, якими підтверджується право власності на вказане майно, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваної може призвести до його відчуження третім особам, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Слідчий довів, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому призвести до можливої втрати та його відчуження третіми особами. Слідчий суддя вважає, що слідчим на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи наслідки арешту майна, а також розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане в клопотанні слідчого майно, шляхом накладення заборони на його відчуження, користування та розпорядження.

З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 174, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на частку приватної спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14785762), що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9