ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/129/23 Справа № 214/6089/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нижнєкамськ Республіка Татарстан, яка є особою без громадянства, має посвідку на постійне проживання в України, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ., раніше судимої: 24 листопада 2020 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000853

Встановила:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченої.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, - у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченої.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з зарахуванням строку тримання під вартою з 28 травня 2019 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено без змін тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні наступного.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 року, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами), канабіс (таблиця І, список №1) віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

ОСОБА_7 , у невстановлений час, переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, у невстановленому місці, у невстановленої особи, незаконно придбала з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,466 г; 0,455 г; 0,469 г; 0,448 г; 0,453 г; який знаходився у 5 (п`яти) пакетах із полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, які зберігала при собі з метою збуту.

28 травня 2019 року о 12:33 годин, ОСОБА_7 , переслідуючи злочинний намір, спрямований на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, знаходячись біля магазину «Продукти», який розташований на мікрорайоні Сонячному, 44 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в ході оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно збула останньому особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,466 г; 0,455 г; 0,469 г, який знаходився у 3 (трьох) пакетах із полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, та отримала від ОСОБА_11 в якості оплати грошові кошти в сумі 240 гривень (купюрами номіналом: 50 грн. серії УB 9165885; 50 грн. серії УM 5815597; 50 грн. серії УГ 9158058; 50 грн. серії СИ 4609452; 20 грн. серії ТМ 5696820; 20 грн серії ТД 9383779), які раніше були оглянуті та передані ОСОБА_11 для проведення оперативної закупки.

Після чого, в той же день, 28 травня 2019 року о 12:42 годин, ОСОБА_11 , залучений для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, біля автомобілю марки «Фольксваген» білого кольору, який знаходився біля магазину «АТБ», що на мікрорайоні Сонячному в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, добровільно видав співробітникам поліції 3 (три) пакети із полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,466 г; 0,455 г; 0,469 г, яка згідно з висновком експерта №30/8.6/331 від 29.05.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,447г, 0,435г, 0,450г.

Наркотичний засіб канабіс, що залишився у ОСОБА_7 масою 0,448 г; та 0,453 г у 2 (двох) пакетах із полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, остання продовжувала незаконно зберігати з метою збуту при собі, в належній їй сумочці чорного кольору.

Того ж дня, 28 травня 2019 о 16:15 годин, ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці місцевості, розташованій між будинком №46 та будинком №45-а (тренажерний зал «Sport Макс») на мікрорайоні Сонячному в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, була затримана працівниками поліції, які, під час особистого обшуку, виявили та вилучили у останньої:

- у сумці чорного кольору, яка була при ній - 2 (два) пакети із полімерного матеріалу з фіксуючою стрічкою, в якому міститься речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,448 г; та 0,453г; яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,430 г; 0,433 г, який ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

Речовини масою 0,448 г; 0,453 г, вилучені у ОСОБА_7 , та речовини масою 0,266 г; 0,255 г; 0,269 г, видані ОСОБА_11 , сходні між собою на вигляд та за складом.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на під час досудового слідства та судового розгляду не зібрано та не наведено достатніх, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_7 в інкримінованому їй діянні.

Так, протокол огляду та помітки грошей від 28.05.2019 року, протокол огляду від 28.05.2019 року, протокол про результат контролю за вчиненням злочину від 28.05.2019 року, згідно яких 28.05.2019 року працівниками поліції було проведено контроль за вчиненням злочину, в ході якого легендована особа ОСОБА_11 здійснив оперативну закупівлю наркотичного засобу «канабісу» начебто у ОСОБА_7 . При цьому факт збуту наркотичного іншого засобу нічим не стверджується, окрім як словами ОСОБА_11 ,

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що раніше вживав наркотичні засоби, знайомий з ОСОБА_7 та з особистої ініціативи дізнався де начебто остання збуває наркотики, що вказує па особисту зацікавленість в притягнені її до кримінальної відповідальності. Також пояснив, що співробітники поліції сказали йому провести оперативну закупку у ОСОБА_7 28.05.2019 року, надали йому грошові кошти та спеціальну техніку, понятих при цьому не було. Він здійснив закупку, повернувся до працівників поліції та видав наркотичний засіб. Лише тоді на місті були поняті.

Таким чином, апелянт вважає, що оперативна закупка наркотичного засобу у ОСОБА_7 доведена з порушенням норм діючого законодавства.

Крім того, допитаний у судовому засіданні оперуповноважений УПН ГУНП 1 в Дніпропетровській області ОСОБА_12 пояснив суду, що він на власний розсуд надав свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 деякі фотознімки з фото бази МВС для впізнання ОСОБА_7 та провів це впізнання.

Вказує, що протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо-, відеоконтролю за особою», складений всупереч вимогам п.1 ч.3, ч.5 ст.104, ч.3 ст.105 КПК України.

Не вказані і не оглянуті технічний засіб фіксації та носій інформації, які застосовувались під час проведення зазначеної процесуальної дії, а також їхні характеристики - серія і номер, а звідси - не відоме їх походження та обставини, за яких долучено до матеріалів провадження носій інформації.

Додаток до протоколу флеш-карта має невідоме походження, належним чином не оглянута, у встановленому порядку не упакована з метою надійного збереження (є лише посилання на її долучення). Під час цього заходу поняті участі не брали, цей факт не засвідчено підписами осіб, які брали участь виготовленні і вилучені такого додатку, про що відсутні запис у вищевказаному протоколі та свідчить про відкритий доступ до носія інформації після проведення заходу. Під час перегляду у судовому засіданні запису, що містить вище зазначений носій інформації, встановлено, що він не несе в собі відомостей про обставини інкримінованого ОСОБА_7 , кримінального правопорушення.

Також захисник зазначає, що судом першої інстанції було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та залучено перекладача фахівця з української мови, а не російської, а також перекладача, яка надавала переклад не точний, не повний та не належний.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити їй покарання у виді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченої.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2020 року, більш суворим покаранням за даним вироком, - у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченої.

Вказує, що судом першої інстанції належним чином не враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 діяння, його характер, спосіб та наслідки. Залишено поза увагою попередня судимість ОСОБА_7 , схильність останньої до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 - вчинення злочину в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченій, на думку прокурора, слід врахувати те, що ОСОБА_7 , не дивлячись на очевидні та беззаперечні докази вчинення нею злочину, не розкаялась у вчиненому.

08 травня 2023 року захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала уточнення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що судом першої інстанції було також порушено право обвинуваченої на захист 17.05.2022 року під час прийняття відмови від захисника ОСОБА_15 , який у порушення вимог ст. 54 КПК України, не був присутнім у зазначеному судовому засіданні, захиснику та обвинуваченій не було надано можливість для конфіденційної розмови, сам адвокат ОСОБА_15 не знав та не передбачав відмову від нього ОСОБА_7 .

Крім того, судом першої інстанції неодноразово судові засідання проводилися без участі адвоката ОСОБА_15 , який не надавав суду згоду щодо проведення засідань суду за його відсутності.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена та її захисник підтримали апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просили їх задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечувала.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст. 307 КК України, вид та міра призначеного покарання - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Матеріалами справи встановлено, що судове слідство по ній проведено з дотриманням процесуальних норм, а висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який її засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження місцевим судом, і з цим погоджується апеляційний суд, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, які колегія суддів вважає належними та допустимими в розумінні положень ст.84, ст.85 та ч.1 ст.86 КПК України.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самої обвинуваченої, яка винною себе у пред`явленому обвинуваченні не визнавала, під час огляду в судовому засіданні відеозапису оперативної закупки пояснила, що особу на зображенні не впізнає, жінка одягнута не в такі шорти, які у неї, також у у жінки за зображенні сумка, якої у обвинуваченої немає. Під час огляду відеозапису затримання обвинуваченої, остання суду вказала, що не може пояснити, чи це вона запису, чи ні. Зазначила, що наркотики вона не продає, в її сумці пакетів не було. Посвідка, яка зображена на відеозапису належить їй, але вона періодично віддає її, а потім забирає назад. Після дослідження доказів по справі обвинувачена пояснила, що вона вживає наркотики, в день події придбала канабіс у особи, яку назвати не може. Після придбання канабісу, вказана особа пішла, потім повернулася, а обвинувачену затримали. Уточнивши свої покази вказала, що в день події її знайомий ОСОБА_16 зателефонував їй і повідомив, де можна купити наркотик, що вона і зробила. Після того, як купила наркотик, її знайомий повернувся, вони спілкувалися. Вважає, що цей знайомий підкину їй гроші, які потім вилучили працівники поліції. В день події вона була в магазині Продукти, там зустрілася з вказаним знайомим, який нічого їй не передавав, йому вона також нічого не передавала. Визнала себе винною у тому, що придбала наркотики для власного вживання, на відеозапису, який був оглянутий судом, зображена вона, в той день при ній була сумка, яка була оглянута працівниками поліції. Вказала, що придбала наркотик в гаражах, які знаходяться поблизу магазину Продукти. Туди ж, до гаражів, приходив її знайомий ОСОБА_16 , який пішов, а потім, коли вона вийшла з магазину, ОСОБА_16 повернувся і вони спілкувалися певний час. У сумці були належні їй 300 грн. З магазину вона пішла через арку, ніяких грошей вона не знаходила.

Ухвалюючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував своє судове рішення наступними доказами, яким надав відповідну юридичну оцінку:

- показами свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що обвинувачену знає, оскільки раніше, приблизно два рази, придбавав у неї канабіс. В травня квітня 2019 року співробітники поліції запропонували йому прийняти участь в оперативній закупці - він погодився. Приїхав на мікрорайон Сонячний, працівники поліції вручили йому грошові кошти, переписавши їх, та одягли на нього спеціальний засіб. Він зателефонував обвинуваченій, домовився про зустріч. Потім прийшов до магазину, з якого вийшла обвинувачена, дав їй 240 грн, а обвинувачена дала йому пічку з-під сигарет з трьома пакетиками з маріхуаною. Потім він прийшов до працівників поліції, видав маріхуану та технічний засіб. Про проведені дії було складено протокол. Зазначив, що поліцейські звернулися до нього тому, що раніше він вживав наркотичні засоби. Коли телефонував до ОСОБА_7 , запитав коди прийти, вона запитала:скільки тобі. Пояснив, що не помиляється, що купив наркотик у ОСОБА_7 , вона в телефонній розмові запитувала: Тобі шишки чи мультик, що є різновидами канабісу, він купив у неї шишки. Грошові кошти за наркотики ОСОБА_7 взяла у руки. Працівники поліції знають його, так як раніше він був засудженим. Грошові кошти йому вручав оперативний працівник, пояснивши, що ці кошти призначені для закупівлі наркотиків, понятих при цьому не було. Коли прикріпляли спеціальний засіб понятих не було. Віддавав наркотики в присутності слідчого, оперативного працівника та двох понятих чоловічої статі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.05.2019 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 , серед представлених фотографій, впізнав фото ОСОБА_7 , у якої він 28.05.2019 року придбав наркотичний засіб (т.2 а.с. 115-117);

- показами свідка ОСОБА_14 , який суду першої інстанції пояснив, що обвинувачену знає з даною справою. Він неодноразово бачив, як до ОСОБА_7 підходять хлопці, щось дають їй, а вона віддає хлопцям пакетики. Свідок впевнений, що обвинуваченій давали гроші, оскільки вона їх перераховувала. Якось обвинувачена підійшла до свідка та сказала: ОСОБА_17 запропонувати покурити. Свідок відмовився. У квітні 2019 року він знаходився зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_18 , підійшли працівники поліції і повідомили, що відпрацьовують район на наркотики. Він сказав, що знає, що дівчина збуває наркотики. Потім його відвезли до відділення поліції, де він серед чотирьох фотографій впізнав фото ОСОБА_7 . Також свідок зазначив, що надає уроки неофіційно по всьому місту, і бачив обвинувачену біля стадіону, біля школи на мікрорайоні Сонячний. Йому обвинувачена пропонувала покурити шишку, він сприймав цю пропозицію як серйозну. Про цю подію до поліції не заявляв. Фотокартки для впізнання йому надавав працівник поліції, в присутності понятих, йому було роз`яснено права, потім склали протокол. Обвинувачену спізнав по овалу обличчя, формі очей. На знімках, які йому надавали, особи були одного віку, підказок кого саме він повинен впізнати йому не робили. Підстав говорити неправду щодо ОСОБА_7 у нього немає, раніше справ з правоохоронними органами він не мав;

- показами свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що працював оперуповноваженим управління протидії наркозалежності в м.Кривий Ріг. В травні 2019 року надійшло доручення встановити особу, яка збуває наркотики. Були встановлені свідки, їх свідчення були передані до слідчого відділення. Свідок проводив оперативну закупку, при помітці грошових коштів понятих не було, так як при проведенні негласних слідчих дій поняті не залучаються. Також проводив впізнання по фотознімкам. Для проведення спізнання відібрали приблизно двадцять фотознімків, які були в базі поліції. Ці фото дали подивитися свідкам, які повинні були впізнати, потім відібрали чотири фото. Протокол про цю дію не складався. Після цієї дії запросили понятих та надали на впізнання чотири відібраних фото;

- протоколом огляду та позначки грошових коштів від 28.05.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УПН ГУНП ОСОБА_12 було оглянуто, описано та сфотографовано грошові кошти, які були передані ОСОБА_11 (т.2 а.с. 39-41);

- протоколом огляду громадянина ОСОБА_11 , у якого виявлено грошові кошти у сумі 240 грн, призначення для оперативної закупівлі у ОСОБА_7 наркотичних засобів та мобільний телефон Самсунг (т.2 а.с. 44);

- протоколом огляду місця події від 28.05.2019 року з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_11 в присутності понятих, біля магазину АТБ, видав слідчому три пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка поміщена до експертного пакету з номером 7122846. При цьому ОСОБА_11 пояснив, що в пакетах знаходиться канабіс, який він декілька хвилин тому придбав біля магазину Продукти на мікрорайоні Сонячний, за придбання якого передав дівчині грошові кошти: 4 купюри по 50 грн та дві купюри по 20 грн (т.2 а.с. 45-47);

- висновком експерта від 29.05.2019 року за № 30/8.6/331, відповідно до якого речовина в опечатаному пакеті з номером 7122846, за підписом слідчого ОСОБА_19 , видана 28 травня 2019 року ОСОБА_11 масою 0,466 г., 0.455г. та 0,469г. - є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,447 г., 0,435 г. та 0,450 г.; (т.2 а.с. 80-84);

- протоколом про результати аудіо, відеоконтролю місця (за особою) від 28.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_11 в автомобілі біля будинку №7-а на мікрорайоні Сонячний було вручено спеціальний технічних засіб для здійснення негласної слідчої дії, який останній повернув та пояснив, що здійснив аудіо- відеофіксацію та закупівлю канабісу у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 56);

- протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 29.05.2019 року, згідно якого було досліджено інформацію, яка міститься на флеш карті Kingston micro 16 GB серійний номер НОМЕР_1 .А00LF, на яку було зафіксовано НСРД аудіо-, відеоконтроль особи під час проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки (т.2 а.с. 59-61);

- постановою про визнання флеш карти Kingston micro 16 GB серійний номер 97175-Е04.А00LF, на яку було зафіксовано проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відоеконтроль особи, речовим доказом у кримінальному провадженні (т. 2 а.с.62);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні від 28.05.2019 року, відповідно до якого було затримано ОСОБА_7 , у якої в лівій руці малася купюра номіналом 200 грн серії СМ 7128876. ОСОБА_7 пояснила, що знайшла цю купюру. При проведенні особистого обшуку затриманої ОСОБА_7 , виявлено у зовнішньому кармані сумки мобільний телефон «Самсунг» з сім-картою « НОМЕР_2 », 241 грн., у тому числі купюра номіналом 50 грн. серії ФГ, номер 0572512 та купюра номіналом 20 грн., серія ТЄ №3000275. ОСОБА_7 пояснила, що ці грошові кошти належать їй. У великому відділенні сумки знайдені купюри номіналом 50 грн., серія СИ №4609452 та номіналом 20 грн., серія ТМ №5696820. ОСОБА_7 не пояснила, що це за гроші. Також в сумці знайдені 2 пакетика з речовиною, стосовно чого ОСОБА_7 пояснила, що ця речовина їй не належить. Також був виявлений телефон «Нокіа». Грошові кошти поміщені в пакет (т.2 а.с. 64-68);

- протоколом огляду грошових коштів від 29.05.2019 року, відповідно до якого оглянуті грошові кошти, вилучені у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 85-88);

- постановою про визнання речовими доказами грошових коштів від 29.05.2019 року, згідно якого грошові кошти в сумі 70 грн. (номіналом 50 грн., серія СИ №4609452 та номіналом 20 грн., серія ТМ №5696820), вилучені у ОСОБА_7 було визнано речовими доказами (т.2 а.с.97);

- висновком експерта № 30/8.6/356 від 29.07.2019 року, згідно якого в двох пакетиках, вилучених у ОСОБА_7 знаходиться речовина масою 0,0448г. та 0,453г. яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,430 г., 0,433. Вказана речовина сходна з речовиною, яку видав ОСОБА_11 (т.2 а.с. 140-146);

- постановою від 30.07.2019 року про визнання речовими доказами трьох пакетів, виданих ОСОБА_11 з речовиною масою 0,466 г., 0.455г. та 0,469г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,447 г., 0,435 г. та 0,450 г. та двох пакетів, вилучених у ОСОБА_7 з речовиною масою 0,0448г. та 0,453г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,430 г., 0,433 (т.2 а.с. 147);

- та іншими доказами, зокрема і іншими письмових матеріалами, в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що такі докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які на думку апеляційного суду є послідовними та узгоджуються між собою, в основу вироку, як такі, що в своїй сукупності повно відтворюють картину подій, які мали місце 28 травня 2019 року за участі ОСОБА_7 та вказують на причетність останньої до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.

Проаналізувавши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.85, ч.1 ст.86 КПК України.

Наведеними у вироку даними спростовані твердження сторони захисту про те, що достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй діяння не зібрано.

З вироку видно, що судом дана оцінка і перевірена версія обвинуваченої про те, що вона не продавала, а купувала наркотичний засіб. Дана версія не знайшла свого підтвердження ні в ході судового розгляду у суді першої інстанції, і під час апеляційного перегляду справи.

Аналізуючи вимоги апеляційної скарги захисника про те, що оперативна закупка наркотичного засобу у ОСОБА_7 була проведена з порушенням норм чинного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, 20.05.2019 року прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 працівникам УПН ГУНП в Дніпропетровської області було надано доручення провести негласну слідчу (розшукову) дію аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_7 (т.2 а.с. 35-36).

Постановою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 від 20.05.2019 року № 468т, визнано необхідним використання під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії заздалегідь ідентифіковані (помічені) засоби, а саме: грошові кошти у сумі 240 грн у якості оплати за придбання наркотичного засобу у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 37-38).

Згідно протоколу огляду та позначки грошей від 28.05.2019 року та фототаблиці до нього, оперуповноваженим УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 на підставі постанови № 468т від 20.05.2019 року провів огляд, опис та фотографування грошових коштів у сумі 240 грн., які потім були передані ОСОБА_11 (т.2 а.с. 39-41).

Постановою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 про проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.05.2019 року № 467т, постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчинення злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу на суму 240 грн у ОСОБА_7 ; звернутись до Дніпровського апеляційного суду із клопотанням про надання дозволу на втручання у приватне спілкування громадянина, а саме на проведення щодо ОСОБА_7 негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи; негласну слідчу (розшукову) дію провести із залученням громадянина під псевдонімом ОСОБА_11 ; під час проведення оперативної закупки використати заздалегідь ідентифіковані (помічені) грошові кошти у сумі 240 грн (т.2 а.с. 42-43).

Відповідно про протоколу огляду від 28.05.2019 року, було оглянуто ОСОБА_11 , зафіксовано його одяг, наявні у нього грошові кошти у сумі 240 грн та мобільний телефон (т.2 а.с. 44).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 28.05.2019 року зафіксовано, як ОСОБА_11 28.05.2019 року видав працівникам поліції 3 пакети з речовиною рослинного походження, які він придбав у ОСОБА_7 (т.2 а.с. 48).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 травня 2019 року було задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на втручання у приватне спілкування ОСОБА_7 , зокрема на проведення щодо неї негласної слідчої (розшукової) ді- аудіо-, відеоконтроль особи за місце її перебування або за місцем провадження нею злочинної діяльності (т.2 а.с. 54-55).

Згідно протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи ОСОБА_7 від 28.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_11 , після вручення йому 12.24 годин 28.05.2019 року спеціальних технічних засобів, здійснив оперативну закупку у ОСОБА_7 трьох пакетиків наркотичного засобу за ціною 240 грн (т.2 а.с. 56).

Відповідно до протоколу від 29.05.2019 року, було досліджено інформацію, отриману при застосуванні технічних засобів, яка містить на первиною носії отриманої інформації флеш карті micro SD, інвентарний номер № 129 m, на яку було зафіксовано НСРД аудіо-, відеоконтроль особи під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки (т.2 а.с. 59-61).

Постановою слідчого від 30.05.2019 року первинний носій інформації, на яку зафіксовано проведення негласної (слідчої) розшукової дії визнано речовим доказом та постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с. 62-63).

Апеляційний суд вважає, що такі докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Твердження захисника про те, що факт збуту наркотичного засобу ОСОБА_7 підтверджується лише словами свідка ОСОБА_11 , який мав особисту зацікавленість у притягненні обвинуваченої до кримінальної відповідальності не підтверджені жодним доказом, а тому не заслуговують на увагу та спростовуються наведеними вище доказами в їх сукупності.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 від 28.05.2019 року (т.2 а.с. 64-68), у сумці обвинуваченої у великому відділенні, серед іншого, було виявлено грошові кошти у сумі 70 грн: купюрою 50 грн серії СИ 4609452, та купюрою 20 грн серії ТМ 5696820.

В суді першої інстанції ОСОБА_7 пояснила, що грошові кошти у сумці належали їй. Ніяких грошей вона не знаходила.

Одночасно, наявними матеріалами встановлено, що 28.05.2019 року слідчим було оглянуто, позначено та складено фототаблицю грошових коштів, які були видані ОСОБА_11 для проведення оперативної закупки у ОСОБА_7 , зокрема і купюра 50 грн серії СИ 4609452, та купюрою 20 грн серії ТМ 5696820, які в подальшому були виявлені у сумці обвинуваченої при її затриманні.

Апеляційні доводи захисника про те, що грошові кошти та спеціальна техніка були видані ОСОБА_11 за відсутності понятих, заслуговують на увагу, однак, на думку колегії суддів, сторона захисту не довела, яким чином відсутність понятих в даному випадку, могла вплинути на доведеність факту збуту ОСОБА_7 наркотичних засобів свідку ОСОБА_11 28.05.2019 року та достовірність здобутих під час проведення НСРД фактичних даних.

Не є обґрунтованими і твердження адвоката про те, що протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-,відеоконтролю за особою, складений всупереч вимогам п.1 ч.3, ч.5 ст. 104, ч.3 ст. 105 КПК України.

Так, відповідно до п.1 ч.3,ч.5 ст. 104 КПК України передбачено, що протокол складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

- місце, час проведення та назву процесуальної дії;

-особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада);

-всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання);

- інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою.

Частиною 3 статті 105 КПК України встановлено, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Одночасно колегія суддів звертає увагу сторони захисту на положення ст. 252 КПК України, відповідно до яких фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством.

Проведення негласних слідчих (розшукових) дій може фіксуватися за допомогою технічних та інших засобів.

Як вбачається з протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 28.05.2019 року (т.2 а.с. 56), згідно вимог п.1 ч.3 ст. 104, ч.5 ст. 104, ст. 252 КПК України, у вступній частині зазначено: назву процесуальної дії; час та місце її проведення (28.05.2019 року з 13.20 год до 13.30 годин, м. Кривий Ріг); особу, яка проводить процесуальну дію (оперуповноважений УПН ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_12 ); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_19 та ОСОБА_11 ); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання (застосування спеціальних технічних засобів (microSD № 129 від 12.06.2018 року); зазначено також про те, що зауважень на доповнень від учасників слідчої дії не надійшло.

Ствердження захисника про незазначення у протоколі ідентифікаційних ознак та технічних характеристик засобів фіксації, які застосовувалися при проведенні процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, то це порушення не може вважатися істотним та свідчити про наявність підстав для визнання недопустимими зафіксованих результатів НСРД.

Так, згідно ч. 1 ст. 246 КПК відомості про факт та методи проведення НСРД не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік відомостей, що є державною таємницею, визначений Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, затв. наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440, відповідно до змісту пунктів 4.5.1, 4.5.6 якого до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці.

Тобто право обмеження на розкриття у кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК України, обумовлено віднесенням їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів.

Не суперечить положенням статей 104, 105, 252 КПК України зазначення оперуповноваженим УПН ГУНП в Дніпропетровській області у протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи, проведеного 28.05.2019 року відомостей про те, що у ході процесуальних дій застосовувалися спеціальні технічні засоби та новій інформації micro SD № 129т від 12.06.2018 року, без зазначення назви та серійного номера, що само по собі не є істотним порушенням КПК України. Враховуючи, що відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею й стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України». Належного обґрунтування наявності таких підстав у цьому кримінальному провадженні у касаційній скарзі не наведено.

Протоколом від 29.05.2019 року було досліджено інформацію, отриману при застосування технічних засобів (т.2 а.с. 59-61), яка міститься на первинному носії отриманої інформації флеш-карті microSD інв. № 129, та постановою від 30 травня 2019 року зазначений первинний носій інформації визнано речовим доказом у справі та постановлено зберігати її при матеріалах кримінального провадження (т.2 а.с. 62,63).

Під час розгляду справи судом першої інстанції, за участю спеціаліста, було переглянуто інформацію, яка міститься на флешкарті. Спеціаліст пояснив, що при огляді ознак монтування запису не вбачається.

Отже, підстави вважати наведені докази неналежними відсутні, ствердження сторони захисту щодо цього є припущеннями, що не спростовують висновків суду про допустимість зазначених доказів.

Не заслуговують на увагу і посилання на те, що за поясненнями оперуповноваженого УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , він на власний розсуд надав свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 деякі фотознімки для впізнання ОСОБА_7 . Як вбачається з вироку протоколи впізнання, проведені за участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (т.2 а.с. 23-25, 31-33) визнані судом першої інстанції недопустимими, тому суд їх до уваги не приймав.

До такого ж висновку приходить колегія суддів і щодо доводів адвоката про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону щодо залучення перекладача фахівця з української мови, а не з російської, яка надавала неточний та не повний переклад.

Як вбачається з матеріалів провадження, ні обвинуваченою ОСОБА_7 , ні її захисником жодного разу не було заявлено зауваження щодо неточного чи не повного перекладу, відводів перекладачу чи клопотання про залучення іншого також заявлено не було. Колегія суддів зазначає, що сторона захисту не позбавлена була права залучити іншого перекладача за власний рахунок.

Аналізуючи ствердження адвоката в її уточненнях до апеляційної скарги про порушення судом права обвинуваченої на захист 17.05.2022 року під час прийняття відмови від захисника ОСОБА_15 у його відсутності, колегія суддів зазначає.

Згідно вимог ст. 54 КПК України, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим. У разі якщо підозрюваний, обвинувачений особисто та безпосередньо повідомляє захиснику про небажання мати захисника, заміну захисника після конфіденційної розмови із захисником, така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії або журналі судового засідання.

Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Як вбачається з матеріалів провадження, 17 травня 2022 року обвинувачена ОСОБА_7 відмовилася від захисника адвоката ОСОБА_15 в присутності свого іншого захисника адвоката ОСОБА_8 , яка пояснила, що не заперечує проти прийняття відмови обвинуваченої від захисника ОСОБА_15 , зазначивши, що така позиція обвинуваченої узгоджена.

Таким чином, право обвинуваченої ОСОБА_7 на захист під час розгляду справи судом першої інстанції порушено не було, отже доводи апеляційної скарги захисника, зокрема і в цій частині, не є слушними.

Беручи до уваги викладене колегія суддів вважає, що вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в поданій апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи, не спростовують висновків місцевого суду та не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду, як про це просить захисник обвинуваченої, оскільки спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, які при цьому, були предметом дослідження судом першої інстанції, і їм була надана відповідна юридична оцінка.

Тому апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.

Перевіряючи апеляційні доводи прокурора про призначення судом першої інстанції обвинуваченій ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Значна роль покарання у боротьбі зі злочинністю не повинна сприйматися як підстава для того, щоб зробити жорстокішим покарання. У багатьох випадках жорстокість покарання переконує винного в його несправедливості, робить самого засудженого більш жорстоким, породжує в його свідомості почуття образи, неповаги до суспільства, держави, її законів. Тому значення покарання в боротьбі зі злочинністю визначається не його жорстокістю, а неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю його застосування за кожний вчинений злочин. Роль і значення покарання багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог і положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Воно має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Мета покарання - це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Закон чітко визначає такі цілі покарання, як: кара як відплата засудженому за вчинений злочин; виправлення засудженого; запобігання вчиненню нових злочинів самим засудженим; запобігання вчиненню нових злочинів з боку інших осіб.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, у тому числі і за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є її власністю, оскільки саме такий вид та розмір покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нею нових злочинів.

На думку колегії суддів, таке покарання відповідатиме вимогам ст. 50 КК України, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами, не ставитиме особистий і надмірний тягар для ОСОБА_20 , що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Доводи, на які посилається прокурор були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 виду та міри покарання.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційних скарг захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_10 , та скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , - колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000853 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4