№ 317/2215/23
№/п 1-кп/317/218/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0000063 від 01.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Киштим Челябінської області РФ, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого молодшим медичним братом у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2023 року, о 07 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ЗА3-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь», зі сторони м. Маріуполя, в напрямку м. Запоріжжя. В салоні вказаного автомобіля в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні розташовувалась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, у зустрічному водію ОСОБА_4 напрямку, здійснював рух автомобіль «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху на 504 км + 800 м, автодороги «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» на території Запорізького району Запорізької області, в районі Т-подібного перехрестя, водій ОСОБА_4 , діючи зі злочинною самовпевненістю, з метою об`їзду невстановленого транспортного засобу, який зупинився для виконання маневру лівого повороту, змінив напрямок руху вправо, та правою групою коліс виїхав на праве, по ходу свого руху, узбіччя, таким чином об`їхав вказаний попутний автомобіль, після чого, перед зміною напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, тим самим допустив занос керованого ним транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху де відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Невиконання водієм автомобіля «ЗА3-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №СЕ-19/108-23/4644-ІТ від 06.04.2023, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗА3-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження та госпіталізована до медичного закладу. Водій ОСОБА_4 , та водій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не отримали.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 390п від 15.03.2023, закрита травма живота: підкапсульна гематома 3-го сегменту печінки, розрив селезінки з розвитком гемоперітонеуму (скупчення крові в черевній порожнині до 1000 мл), що потребувало видалення селезінки у гр. ОСОБА_6 у сукупності кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Закриті переломи ребер ліворуч: 4, 5, 6-го по сосковій лінії, 9-го по лопатковій лінії, 10-го по задній пахвовій лінії у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Закрита травма тазу: розрив лобкового симфізу зі зміщенням та діастазом, розрив крижово-клубових зчленувань, перелом бокових мас крижу з обох сторін, перелом остистих відростків тіл 4,5-го поперекового хребців, перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки та вертлюгової западини ліворуч, травматична деформація тазового кільця, гемопельвіоперітоніум (скупчення крові в порожнині малого тазу) у гр. ОСОБА_6 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи, наданій медичній документації, додаткових методах дослідження. Утворення тілесних ушкоджень, виявлених у гр. ОСОБА_6 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у злочині, що йому інкримінується, підтвердив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що 01 лютого 2023 року в районі авторинку на трасі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, зі сторони м. Маріуполя, в напрямку м. Запоріжжя, він керував автомобілем «ЗА3», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В салоні автомобіля в якості пасажира на задньому пасажирському сидінні розташовувалась ОСОБА_6 . Об`їжджаючи автомобіль, який стояв на узбіччі дороги, його автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi L200», який рухався по зустрічній смузі руху. Викликали поліцію і швидку допомогу. Військові надали першу допомогу потерпілій ОСОБА_6 до приїзду швидкої допомоги, яку потом забрали до обласної лікарні. Обвинувачений зазначив, що винний у ДТП, оскільки виїхав на зустрічну смугу руху, був тверезий, розкаюється у вчиненому, що він повністю відшкодував шкоду потерпілій і вона не має до нього претензій.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілій, що підтверджується наданими суду розписками.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши передбачені ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 працює у іншому населеному пункті, має дружину ОСОБА_8 особу з інвалідністю 2 групи, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткове альтернативне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов не заявлений.

Питання долі речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого на підставі ст. ст. 124-126 КПК України підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз №СЕ-19/108-23/4644-ІТ від 06.04.2023 у сумі 2265,36 грн., №СЕ-19/108-23/1709-ІТ від 28.03.2023 у сумі 2642,92 грн., №СЕ-19/108-23/1707-ІТ від 19.04.2023 у сумі 2868,00 грн., №СЕ-19/108-23/1729-ІТ від 17.03.2023 у сумі 2265,36 грн. А всього слід стягнути з ОСОБА_4 загальний розмір витрат у сумі 10041,64 грн., розмір витрат підтверджується наданими суду довідками з Запорізького НДЕКЦ МВС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, строком на два роки.

Згідно ст. 76 ч.1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН № НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у загальному розмірі 10041,64 грн. (десять тисяч сорок одна гривня шістдесят чотири копійки).

Речові докази автомобіль «ЗА3-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на території спецмайданчика ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13, повернути за належністю власнику ОСОБА_8 ; автомобіль «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_7 - повернути йому за належністю.

Зняти арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06.02.2023 року.

До набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1