У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м.Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Львові клопотання директора Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна Національної академії наук України ОСОБА_3 про скасування арешту майна

встановив:

директор Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна Національної академії наук України ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що в межах кримінального провадження №0000032 від 21.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 247, ч.1 ст.358 КК України було накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3893 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01). Оскільки дане кримінальне провадження було закрито, а відтак даний арешт на його майна є безпідставний. Тому, такий арешт просить скасувати.

Представник Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна Національної академії наук України адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав клопотання від 28.12.2023 року, в якій просить розглядати таке без його участі та просив долучити до клопотання відповідні докази.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відтак, вважаю за можливе розглянути клопотання у їх відсутності, на підставі наявних у справі даних та доказів, достатніх для постановлення рішення.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши дане клопотання, дослідивши матеріали клопотання, доученні додатки до клопотання та матеріали кримінального провадження№0000032 від 21.03.2019 року, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2019 року накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3893 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01) та заборонено на термін накладення арешту будь-яким фізичним чи юридичним особам використання земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3893 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01) для будь-яких цілей.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000032 від 21.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 247, ч.1 ст.358 КК України.

05.04.2019 року ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова накладено арешт на вищевказане нерухоме майно та відповідну заборону.

Однак, постановою слідчої СВ Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.07.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000032 від 21.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 247, ч.1 ст.358 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

А тому, дані обставини свідчать про те, що відповідно до ст.174 КПК України в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі» Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України(згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, беручи до уваги принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, відсутність об`єктивної необхідності, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 107, 170-174, 369-372, 376 КПК України

постановив:

Клопотання директора Карпатського відділення Інституту геофізики ім. С.І. Субботіна Національної академії наук України ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2019 року у справі №465/1942/19, провадження №1-кс/465/698/19, а саме на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Львів вул. Горбачевського, 19, площею 0,3893 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 29 грудня 2023 року о 15:15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1