Справа № 357/7964/21
У Х В А Л А

26.10.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи № 357/7964/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , захисник адвокат ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

23.10.2023 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 у якій вона просить відвести суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи № 357/7964/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дослідити оригінали документів на які адвокат посилається у даній заяві про відвід судді та які перебувають у матеріалах судової справи № 357/7964/21 та згідно Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України № 814 від 20.08.2019 матеріали про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 , просить долучити до матеріалів матеріалів кримінального провадження у якому заявлено відвід.

Заява мотивована тим, що 28.02.2022 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.02.2021. На той час у провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 вже перебувало кримінальне провадження № 0000406 від 28.01.2020 відносно особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження.

Відповідно ч.2 ст.334 КПК України, у разі, якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

За таких обставин, відповідно абзацу другого п.2.3.29 Положення про Автоматизовану Систему Документообігу Суду не підлягають автоматизованому розподілу судові справи, які надійшли до суду першої інстанції для вирішення питання про їх об`єднання у порядку, визначеному ч.2 ст.334 КПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.07.2021, за випадковим числом 30, для розгляду судової справи під Єдиним Єдиним унікальним унікальним номером 357/7964/21, провадження 1-кп/357/1305/23, було обрано суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 .

Таким чином суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 у судовій справі № 357/7964/21 став судом у порядку, визначеному у законний спосіб.

28.02.2022 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , у судовій справі під ЄУН 357/1989/22 судом у порядку, встановленому Законом не ставав, оскільки автоматизований розподіл справ між суддями у даній судовій справі не проводився, а судову справу №357/1989/2 було передано судді ОСОБА_5 , для розгляду питання про її об`єднання зі справою №357/7964/21, в порядку визначеному ч.2 ст.334 КПК України.

Не будучи судом у порядку, встановленому Законом у судовій справі № 357/1989/22, суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 01.03.2022 незаконно провів відкрите судове засідання у судовій справі № 357/1989/22 та вирішив питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , чим порушив закон прямої дії статтю 29 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених Законом.

Крім того, не будучи судом у порядку, встановленому Законом, суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 , 26.04.2022 провів відкрите підготовче судове засідання у судовій справі № 357/1989/22, за результатами якого, судове провадження № 357/1989/22 об`єднав з судовим провадженням № 357/7964/21 у одне провадження під Єдиним Унікальним Номером 357/7964/21, 1-кп/357/163/22, та призначив справу до судового розгляду та вдруге незаконно продовжив запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання його під вартою на 60 днів. Тим самим вдруге порушив Закон прямої дії, статтю 29 Конституції України.

Крім про того, питання i об`єднання виділення матеріалів кримінального провадження розглядаються на стадії судового розгляду, бо на стадії підготовчого судового засідання суд має право прийняти лише рішення, вказані в ч.3 ст.314 КПК України, при цьому лише у випадках, коли суд вирішує про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд вирішує питання, що пов`язані з підготовкою до судового розгляду, визначених ч.2 ст.315 КПК України.

Таким чином, об`єднавши судові справи під час підготовчого судового засідання, у судовій справі № 357/1989/22, де суддя ОСОБА_5 не був судом, визначеним у порядку, встановленому Законом, він позбавив учасників кримінального провадження права приймати участь у підготовчому судовому засіданні об`єднаної судової справи, чим порушив ст.2 КПК України, де зазначено, «...і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура», порушив право обвинуваченого на захист, щодо можливості висловлюватись у підготовчому судовому засіданні, що є істотним порушенням вимог кримінально процесуального Закону, а саме п.2 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду, порушив ч.1 ст.30 КПК України, де зазначено, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом, згідно з правилами, передбаченим цим Кодексом. Скасуванню.

Крім того, суддя ОСОБА_5 у судовій справі № 357/1989/22 незаконно виніс ще три судових рішення, а загалом у справі № 357/1989/22 суддя ОСОБА_5 виніс п`ять незаконних рішень, не будучи у даній справі судом у порядку, встановленому законом. Крім того, 21.06.2022 адвокат ОСОБА_3 вже заявляла судді ОСОБА_5 відвід, згідно Звіту авторозподілу судових справ між суддями від 21.06.2022 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 не була виключена зі списку суддів, як суддя яка вже приймала участь у розгляді даної справи, а саме суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8 була слідчим-суддею під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000406 від 28.01.2020. Відповідно ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції (а.с. 55-57, Том 1).

Отже, 21.06.2022, призначена Автоматизованим розподілом судових справ між суддями, суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_9 , під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 , не була судом визначеним у порядку , встановленим Законом, на підставі ч.3 ст.35 КПК України, а тому, відповідно п.5 ч.1 ст. 75 КПК України не могла брати участь у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_5 та відповідно ч.1 ст.75 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України зобов`язана була заявити самовідвід. А відтак, відвід судді ОСОБА_5 від 21.06.2022 так і не був розглянутий в порядку, визначеному законом, а тому суддя ОСОБА_5 більше року розглядав кримінальну справу № 357/7964/21 коли питання про його відвід у законний спосіб так і не було вирішено.

З підстав, зазначених у п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя ОСОБА_5 також не може приймати участь у кримінальному провадженні, та на підставі ч.1 ст.80 КПК України зобов`язаний заявити самовідвід.

Однак у судовому засіданні від 28.09.2023 суддя ОСОБА_5 заявив, що він «не вбачає підстав для самовідводу». У відповідності до положень п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу, якщо в нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 29 Конституції України, де зазначено, що ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених Законом, ст. 2 КПК України, якою передбачено, «....і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура», ст. 9 КПК України, де зазначено, що «Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, тощо, зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції, цього Кодексу, тощо...», ч.1 ст. 30 КПК України, де зазначено, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом, п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, в якій зазначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, ч.1 ст. 80 КПК України, де зазначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, ч.1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в якому вказано, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, положення п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, вважаю, що він не є неупередженим у даному кримінальному провадженні та заявляю йому відвід.

Захисник ОСОБА_3 підтримала заяву про відвід та просила її задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підтримали позицію захисника та просили задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 заперечив проти задоволення заяви про відвід, оскільки судом уже розглядалося питання про відвід судді ОСОБА_5 .

Суддя ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду заяви про відвід судді в судове засідання не прибули.

Оскільки за змістом частини третьої статті 81 КПК України при розгляді заяви про відвід участь учасників судового провадження, не є обов`язковою, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та проаналізувавши заяву про відвід, матеріали кримінального провадження необхідні для розгляду питання про відвід, суд приходить наступного висновку.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню згідност.9 Конституції України, ст.9 КПК України та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 4 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться". Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено, що у провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 з 15.07.2021 (а.с.55-56 т. 1) перебувала судова справа № 357/7964/21 стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (кримінальне провадження № 0000406 від 28.01.2020).

28.02.2022 о 14:44:55 год згідно Звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду (а.с. 181 том 1) у провадження судді ОСОБА_5 передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України для вирішення питання про їх об`єднання. (судове провадження № 357/1989/22, 1-кп/357/794/22).

Ухвалою суду від 28.02.2023 у вказаній справі № 357/1989/22 призначено підготовче судове засідання на 01.03.2022, за результатами проведення якого стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с.204 т.1).

У подальшому, за результатами проведеного підготовчого судового засідання у справі № 357/1989/22, 1-кп/357/794/22 ухвалою суду від 26.04.2022, судове провадження № 357/1989/22, 1-кп/357/794/22 за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України об`єднано у одне провадження з судовим провадженням №357/7964/21, № 1-кп/357/163/22 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, під єдиним № 357/7964/21, № 1-кп/357/163/22 та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.04.2022.

Відповідно до підпункту 2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 (зі змінами), матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої вже здійснюється судове провадження, у випадку, передбаченому частиною другою статті 334 Кримінального процесуального кодексу України, передається раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу).

Таким чином, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду врегульоване питання визначення складу суду у разі надходження на розгляд суду матеріалів кримінального провадження щодо особи, стосовно якої вже здійснюється судове провадження.

Крім того, відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі, якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Отже, визначення нового складу суду у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої вже здійснюється судове провадження, суперечить вимогам підпункту 2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 (зі змінами), а також ст. 334 КПК України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що 28.02.2022 визначення складу суду у судовій справі № 357/1989/22 відбулося у порядку визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, а тому суддя ОСОБА_5 є складом суду визначеним законом.

Заявляючи відвід головуючому судді ОСОБА_5 , захисник висловлює незгоду із прийнятим ним рішенням про об`єднання кримінальних проваджень під час підготовчого судового засідання у межах кримінального провадження № 357/1989/22, а не у межах кримінального провадження у якому уже судом проводилось судове провадження № 357/7964/21.

Суд зазначає, що незгода сторони захисту з діями та рішеннями судді під час розгляду кримінального провадження не є тією обставиною, яка виключає участь судді в кримінальному провадженні, а відповідність дій судді вимогам закону може бути перевірена та дана оцінка під час подальшого розгляду справи в апеляційній, а також касаційній інстанціях.

Суд також звертає увагу на те, що суд, який розглядає заяву про відвід судді, не є органом, уповноваженим на оцінювання процесуальних дій судді та на надання відповідей щодо певних процесуальних питань, а діє виключно в межах ст.ст. 75-81 КПК України.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Обставини, якими захисник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 . Твердження заявника щодо упередженого розгляду кримінального провадження суддею ОСОБА_5 мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується ЄСПЛ.

Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в об`єктивному розгляді кримінального провадження, прийнятті законного та обґрунтованого судового рішення, не свідчить про упередженість судді ОСОБА_5 та, як наслідок, не тягне за собою усунення його від розгляду справи в цілому.

Отже, жодних обставин, переконливих фактів, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді захисником не наведено тобто не надано доказів, які підтверджують наявність підстав визначених п. 4 ст.75 КПК України для відводу, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75, 80, 81 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від розгляду кримінальної справи № 357/7964/21 за обвинуваченням ОСОБА_4 та інших у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.10.2023 о 10:00 год.

Суддя ОСОБА_10