Центральний районий суд м. Миколаєва
Справа № 482/2601/23
У Х В А Л А

про призначення до судового розгляду

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі коллегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000260 від 29.07.2023р., за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_7 ,

сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023р. до Центрального районного суду м. Миколаєва з Миколаївського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023р. вказаний обвинувальний акт було розподілено, визначено склад колегії суддів та 28.11.2023р. передано для його розгляду.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав можливим призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачені та їх захисники проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, колегією суддів не заперечували.

Вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до наступного.

Дане кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально - процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, під час підготовчого судового засідання судом, в порядку ч. 3 ст. 31, ст. 384 КПК України, роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право на суд присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.

Згідно з ч. 3 ст. 31 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX1 цього Кодексу.

Положеннями ч. 10 ст. 615 КПК України, яка регламентує особливий режим судового розгляду кримінального провадження в умовах воєнного стану (розділ IX1 цього Кодексу), встановлено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан та Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України подано до суду 28.11.2023р. Санкція ч. 2 ст. 115 КК України, передбачає покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

А тому, з урахуванням вищевикладеного та на підставі ч. 10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинно здійснюватись колегіально судом у складі трьох суддів.

Також, в підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в обґрунтування якого зазначено, що ризики, які існували на момент обрання запобіжноого заходу обвинуваченим, залишаються та можуть зашкодити виконанню процесуальних обов`язків. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинувачених переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.Застосування до обвинувачених інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ними процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та вказали, що прокурором не надано підтвердження доказів існування будь яких ризиків, також обвинувачений вказав, що в нього погіршився стан здоров`я в умовах СІЗО. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Так, під час досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обраний відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їм інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника та обвинуваченого, однак не вважає їх беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених судом не встановлено.

Так, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких йому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення.

Також, колегія суддів вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 опинившись на волі, зможе переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких йому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення.

Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання їх винуватим у інкримінованому злочині, зможуть ухилитися від суду та не виконувати їх процесуальні рішення (ризик переховування).

На наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого їм злочину, будучи обізнаними про покарання, яке загрожує в разі визнання винними за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні на даний час Україні території.

Також, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом схиляння щодо зміни своїх показань.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки систематично вчиняє кримінальні правопорушення, будучи призваним на військову службу за мобілізацією для захисту батьківщини самовільно залишив місце несення служби, за час перебування на військовій службі зарекомендував себе як недисциплінованого військовослужбовця, помічений у зловживанні алкогольними напоями. Так, будучи засудженим 20.04.2022р. Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, та на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, вказане покарання не відбув у повному обсязі, на шлях виправлення не став. Крім цього, відносно ОСОБА_5 14.12.2021р. направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України до Новоодеського районного суду Миколаївської області.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та їх належну поведінку.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

На підставі вище викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 314, 315, 615 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м. Миколаєва на 14 год. 00 хв. 22.12.2023р.

У судове засідання викликати учасників процессу.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 27.01.2024р. включно.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 27.01.2024р. включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3