У Х В А Л А

13 грудня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005711, яке внесене до ЄРДР 11 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_3 просила: накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 11 грудня 2023 року, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж; накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 11 грудня 2023 року, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: штани; заборонити використання та розпорядження вказаного майна, а у разі необхідності використовувати його для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

У ході огляду місця події від 11 грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучений: ніж.

У ході огляду місця події від 11 грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово вилучені: штани.

Вказані речі належать ОСОБА_4 та визнані речовими доказами, оскільки можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину.

Вважала, що для їх збереження необхідно накласти на них арешт, оскільки, якщо їх повернути, вони можуть бути приховані, пошкоджені, зіпсуті, втрачені, сховані, знищені, відчужені.

У ході розгляду, слідча ОСОБА_3 підтримала своє клопотання за підстав та обставин наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядав клопотання за відсутності інших учасників, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчим суддею установлено, що згідно з витягом, 11 грудня 2023 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0005711, яке внесене до ЄРДР 11 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

За викладеною у ньому фабулою: 10 грудня 2023 року близько 23:00 год. військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 та прапорщик ОСОБА_4 перебували на другому поверсі будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на фоні раптово виниклих відносин стався конфлікт в ході якого ОСОБА_4 маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 взяв у праву руку розкладний ніж та наніс один удар в область черевної порожнини останнього чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого порання черевної порожнини, внутрішньо-черевної кровотечі середньої тяжкості.

11 грудня 2023 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

У ході огляду місця події від 11 грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучений: ніж.

У ході огляду місця події від 11 грудня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово вилучені: штани.

Відповідно до постанови про визнання грошових коштів речовими доказами, приєднання до матеріалів провадження від 11 грудня 2023 року, перелічені речі визнані речовими доказами, оскільки вони мають ознаки речових доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідча суддя зазначає, що як на підставу для накладення арешту, слідчий посилався на п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Для накладення арешту за вказаною нормою немає значення процесуальний статус власника у кримінальному провадженні.

Отже, в першу чергу, слідча суддя має перевірити наявність, у речей та предметів на які вона просить накласти арешт, ознак речових доказів, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідча суддя вважає доведеним, що ніж вилучений на місці події та штани з плямами бурого кольору вилучені у лікарні є речовими доказами, адже можуть містити сліди вчиненого кримінального правопорушення, тому можуть бути використані, як доказ обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Підстав визнавати необґрунтованою постанову про визнання грошових коштів речовими доказами, приєднання до матеріалів провадження від 11 грудня 2023 року, у слідчого судді немає.

Слідча суддя зазначає, що з огляду на важливість цих доказів, обмеження права власності буде розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а також не матиме невідворотних наслідків для власника, а ті які будуть є пропорційними та співмірними із завданням кримінального провадження.

Слідча суддя вважає, що досягнення мети - збереження речових доказів, можливе виключно за рахунок накладення арешту, шляхом заборони користування та розпорядження ножем та штанами, оскільки останні можуть легко можуть бути знищені, якщо будуть повернуті власникам, що перешкоджатиме виконанню завдання кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України.

Отже, за викладених обставин, слідча суддя вважає за необхідне клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити.

Керуючись ст. 170, 173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 11 грудня 2023 року, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 11 грудня 2023 року, в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: штани.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном, за винятком необхідності проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА