В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2463/22

Провадження № 1-кп/348/84/24

15 січня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000247 від 03.09.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Делятин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, на момент вчинення кримінальних правопорушень - працюючого по тимчасових заробітках, на даний час - приватного підприємця, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, несудимого, українця, громадянина України,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Злочини вчинено ним при наступних обставинах:

02.09.2022 року близько 18 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілої ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті ревнощів, розпочав з останньою конфлікт, в ході якого наблизившись до потерпілої, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 декілька хаотичних ударів по шиї, після чого, коли вона перебувала біля відкритого вікна балкону, що розташований на другому поверсі багатоквартирного будинку за вказаною адресою, штовхнув її в спину. Внаслідок даного поштовху потерпіла випала з балкону та впала на землю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки зі зміщенням уламків, закритої травми поперекового відділу хребта у вигляді компресійного перелому 1-2-го хребців без порушення функції спинного мозку, що відповідно до висновку експерта №197/165 від 26.10.2022 року відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, але такі, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Продовжуючи кримінально-протиправну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 , в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, який було продовжено Указом Президента України №573 від 12.08.2022 року на 90 діб, 02.09.2022 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи у вищевказаній квартирі потерпілої, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-пебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви на заволодіння майном, належним ОСОБА_4 , таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone», серії «5S», вартістю 1843 грн. 00 коп., мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone», серії «SE», вартістю 9263 грн. 00 коп., жіночу сумку ПП «Фірма МІС», моделі «35817», вартістю 266 грн. 00 коп., грошові кошти в сумі 1200 грн. та 200 польських злотих, номіналами купюр по 100 злотих, серіями №НX4511608 та №ІН3107411, що відповідно до курсу НБУ за 02.09.2022 року становить 1553 грн. 24 коп.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення даного злочину, і розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 14125 грн. 24 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в процесі розгляду даного кримінального провадження вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень фактично визнав.

Суду пояснив, що потерпілу ОСОБА_4 він знає давно, оскільки вони разом працювали в музичному колективі і грали на весіллях, корпоративах та інших розважальних заходах. Крім того в АДРЕСА_4 в нього є квартира на третьому поверсі, де він проживає, а в ОСОБА_4 квартира під ним на другому поверсі. Десь з 2008 року, незважаючи на те що був одружений, він зустрічався з нею ( ОСОБА_4 ). Їхні стосунки тривали до 2022 року, однак в подальшому в їхніх взаємовідносинах почалися проблеми, які з кожним днем загострювалися.

01.09.2022 року, як йому стало відомо від сусідів, ОСОБА_4 приїхала з м. Львова та на зв`язок з ним не вийшла, однак на його переконання, нікуди вона не їздила, а провела ніч з іншим чоловіком.

02.09.2022 року десь о 9 год. 00 хв. йому все ж таки вдалося поговорити з нею в телефонному режимі і вони домовилися зустрітися ввечері, щоб з`ясувати свої стосунки.

Приблизно о 16 год. 00 хв. він приїхав з смт. Делятин, де на той час перебував. Проходячи повз картиру ОСОБА_4 , він почув за дверима її сміх. Однак, коли він зателефонував їй, остання повідомила, що знаходиться в м. Івано-Франківську в магазині «Епіцентр». Стукнувши кулаком в її вхідні двері він пішов до себе в квартиру на третій поверх, звідки почув, що ОСОБА_4 вийшла кудись з своєї квартири.

Пригадує, що потім десь близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 передзвонила йому і попросила зустріти її біля будинку, бо в неї важкі сумки. Він вийшов на сходову клітку між поверхами і побачив, що вона вже в під`їзді, взяв у неї сумку і вони разом зайшли в квартиру ОСОБА_4 , після чого вона зачинила двері.

В подальшому в квартирі, в ході з`ясування відносин, у них почався словесний конфлікт, який переріс в шарпанину.

Дальше точної хронології подій він не пригадує, однак стверджує, що було так, як зазначено в обвинувальному акті.

Зокрема не заперечив ту обставину, що під час сварки з ОСОБА_4 він декілька разів вдарив її рукою по шиї і коли вона з кімнати вибігла на балкон та підбігла до вдчиненого вікна, штовхнув її в спину, внаслідок чого вона випала з балкону на землю.

А також підтвердив, що в подальшому з квартири ОСОБА_4 він викрав її жіночу сумку-рюкзак, грошові коши в сумі 1200 грн., 200 польських злотих та два мобільні телефони (айфони) та пішов до себе в квартиру.

Відносно пред`явленого до нього потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування 100000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, вказав, що заявлена сума є значно завищеною. Він згідний компенсувати спричинені потерпілій моральні відшкодування в межах 20000 грн. Ствердив, що вже частину даної суми відшкодував останній в добровільному порядку, а решту суми зобов`язався повернути до закінчення розгляду даного кримінального провадження.

Просив суд суворо його не карати, бо наміру на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та вчинення крадіжки у нього не було, такі дії вчинені ним в результаті сварки з ОСОБА_4 на грунті ревнощів.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у пред`явлених йому обвинуваченнях та часткового визнання цивільного позову, його винуватість повністю доводиться іншими зібраними в даному провадженнні та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що проживає в АДРЕСА_3 .

Обвинуваченого ОСОБА_5 вона знає давно. Стосунки в них були і робочі, і особисті.

Спочатку стосунки мали характер дуже близьких, однак потім вона дізналася, що в ОСОБА_5 є інша жінка, тому вирішила порвати з ним любовний зв`язок. На даний час відносини між ними вкрай неприязні.

02.09.2022 року близько 18 год.00 хв. вона приїхала з м.Львова і йшла додому до своєї квартири, що розташована на другому поверсі. Обвинувачений має квартиру поверхом вище.

Зазначає, що вона зустріла його біля дверей своєї квартири і він зайшов до неї, щоб поговорити. Однак, пройшовши на кухню він відразу почав кричати та звинувачувати її, що в неї хтось був з чоловіків. Між ними виникла сварка.

В подальшому ОСОБА_5 наніс їй сильний удар лівою рукою в праву частину шиї та обличчя, в зв`язку з чим вона відкрила вікно на кухні щоб когось покликати на допомогу. Обвинувачений закрив вікно і ще раз вдарив її вже правою рукою в ліву частину обличчя та шиї.

Конфлікт продовжувався і ОСОБА_5 затягнув її з кухні в кімнату, кинув на диван та почав копати її ногами та бити руками по різних частинах тіла.

Вона в свою чергу прикривалася від ударів руками та просила його припинити, що він і зробив та вийшов з кімнати. В цей час вона відкрила балкон, однак обвинувачений зайшов назад до кімнати, закрив балкон та продовжив завдавати їй удари.

Потім припинив, знову вийшов з кімнати та закрив вхідні двері на ключ, який забрав з собою.

Коли його не було в кімнаті, вона вибігла на балкон і відкрила вікно, щоб кликати на допомогу.

Саме в цей момент ОСОБА_5 повернувся і підійшовши ззаді до неї, штовхнув руками в плечі, від чого вона впала з балкона на землю.

Лежачи на землі, вона чула, що він ходив по квартирі, а потім вийшов в коридор та побіг сходами вниз, тому з великими зусиллями піднялася з землі та сховалася за вхідні двері під`їзду будинку.

ОСОБА_5 вибіг на вулицю та побіг за будинок, а вона кинулася на перший поверх і почала стукати однією рукою в двері, бо друга була зламана.

Двері відкрили сусідські діти, подзвонили своїй матері, а також викликали працівників поліції та швидку медичну допомогу.

Поліцейські які приїхали на виклик, затримали ОСОБА_5 , посадили в машину, він опирався та намагався вийти. Вона поїхала в Надвірнянську ЦРЛ, де її обстежили, вправили руку та наклали гіпс, а потім там же в лікарні її допитали працівники Надвірнянського ВП.

Вказує, що вона два тижні пролежала в лікарні на стаціонарі, після чого ще хворіла та проживала в цей час в квартирі своєї матері, що по АДРЕСА_5 .

Підтвердила суду, що в той час, коли вона випала з балкона і лежала на землі ОСОБА_5 не заспокоївся і викрав з її квартири рюкзак, грошові кошти та два айфони, а також забрав ключі від квартири.

Однак, просила суд карати обвинуваченого ОСОБА_5 не суворо.

Разом з тим, оскільки він ( ОСОБА_5 ) добровільно відшкодував тільки частину узгодженої ними під час судового розгляду справи суми спричиненої їй моральної шкоди, залишати без розгляду свій цивільний позов вона не буде, а просить задоволити його.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що потерпіла по даному кримінальному провадженні є її дочкою. Обвинуваченого ОСОБА_5 вона знає близько 12 років, бо він разом з її дочкою співав у весільному музичному колективі.

Про події, що мали місце 02.09.2022 року їй відомо, що її дочка ОСОБА_7 в цей день після обіду приїхала з м. Львова від своєї доньки, а її внучки. Обвинувачений ОСОБА_5 вже чекав її біля будинку, а дочекавшись, заштовхав до під`їзду, а потім у квартиру.

В подальшому викинув дочку з вікна балкона, в результаті чого в неї були пошкоджені хребці поперекового відділу та зламана в плечі ліва рука.

Крім того, погрожував дочці фізичною розправою, а також викрав її (дочки) сумку рюкзак, два мобільних телефони та грошові кошти.

Зазначає, що вона прийшла до будинку дочки після того як приїхала швидка медична допомога і поліція, тому про обставини отримання тілесних ушкоджень та крадіжку з квартири знає тільки зі слів дочки.

Допитаний, в присутності законного представника (матері) ОСОБА_8 , в якості свідка неповнолітній ОСОБА_9 суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_4 є їхня сусідка і його мама часто заходила до неї в гості. Стосунки в них нормальні.

02.09.2022 року близько 18 год.20 хв.-18 год.30 хв. він був вдома з своїми братами, а мама ще знаходилась на роботі. Раптом він почув сильний стукіт в двері і подивившись у дверне вічко, побачив в коридорі ОСОБА_4 , яка стояла в домашньому одязі і босоніж, тому відкрив двері та впустив її в квартиру. ОСОБА_4 була вся мокра від дощу, забруднена, тремтіла та сказала швидко зачинити за нею двері, бо хтось на неї вдома напав і в даний час шукає.

В кімнаті ОСОБА_4 попросила його подзвонити до мами, щоб вона зателефонувала до якоїсь жінки (не пригадує точно до кого).

Потім ще попросила зателефонувати в поліцію та швидку медичну допомогу, що він і зробив, однак розмовляла з ними (поліцейськими та лікарями) ОСОБА_4 .

Згодом приїхали працівники поліції і пішли спочатку в квартиру ОСОБА_4 дивитися чи немає там того чоловіка, що напав на неї. В цей самий час лікарі, які також приїхали, почали оглядати ОСОБА_4 , після чого повели її до карети швидкої медичної допомоги та відвезли в Надвірнянську ЦРЛ.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 в скоєному підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.09.2022 року, з якого вбачається, що 02.09.2022 року близько 18 год. 20 хв. колишній співмешканець ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні її квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив з нею конфлікт, в ході якого наніс їй декілька ударів руками та ногами по голові і тілу, а потім скинув її з балкону даної квартири, яка розташована на другому поверсі будинку, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді перелому хребця і лівої руки (а.к.п.56);

- протоколом огляду місця події від 02.09.2022 року та фототаблицею до нього, яким являється приміщення квартири АДРЕСА_6 , балкон даної квартири, а також прилегла до нього територія, в яких деталізовано та відображено місце вчинення ОСОБА_5 злочину, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, в результаті падіння із вказаного балкону, внаслідок завданого їй обвинуваченим удару (а.к.п.58-66);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.09.2022 року, з якого вбачається, що 02.09.2022 року колишній співмешканець ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні її квартири, що за адресою: АДРЕСА_3 , скористався тим, що за ним ніхто не спостерігає, маючи вільний доступ, таємно викрав належні їй грошові кошти в сумі 1200 грн. та 200 польських злотих, номіналами купюр по 100 злотих, а також два мобільні телефони марки «Apple» моделі «Iphone»: серії « НОМЕР_1 » та серії «SE», чим завдав майнової шкоди (а.к.п.68);

- заявою обвинуваченого ОСОБА_5 на ім`я слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 03.09.2022 року, з якої встановлено, що він добровільно видає працівникам поліції викрадені ним з квартири потерпілої грошові кошти в сумі 200 польських злотих та мобільний телефон марки «Iphone», червоного кольору (а.к.п.69);

- протоколом огляду предмету від 03.09.2022 року та фототаблицею до нього, яким являється мобільний телефон, що належить потерпілій, типу «смартфон», червоного кольору, у прозорому полімерному чохлі, під яким наявний аркуш паперу подібний на купюру. При знятті чохла з мобільного телефону та розгортанні вказаного аркушу паперу з`ясовано, що це дві купюри номіналом по 100 Польських злотих із серіями та номерами: НХ4511608 та ІН3107411. Вказаний чохол прозорий із золотим відтінком та технічними отворами (а.к.п.70-72);

- протоколом огляду предмету від 06.09.2022 року та фототаблицею до нього, а саме паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_4 (а.к.п.74-76);

- протоколом огляду предмету від 06.09.2022 року та фототаблицею до нього, якими являються рюкзак, виготовлений із матеріалу ззовні схожого на шкіру світло-коричневого кольору, квадратної форми, а також мобільний телефон, типу «смартфон», білого кольору, в полімерному чохлі, що належать потерпілій, і були викрадені обвинуваченим ОСОБА_5 (а.к.п.80-83);

- висновком експерта за №СЕ-19/109-22/9968-ТВ від 22.09.2022 року та витягом цін до нього, який підтверджує, що ринкова вартість бувшого у вжитку на момент вчинення кримінального правопорушення, що відбулось близько 18 год. 45 хв. 02.09.2022 року, мобільного телефона марки «Apple» моделі «Iphone» серії «5S», об`ємом пам`яті 64Гб, колір - Silver, становила 1843 грн. 00 коп. (а.к.п.87-91);

- висновком експерта за №СЕ-19/109-22/9993-ТВ від 22.09.2022 року, та витягом цін до нього, яким встановлено, що ринкова вартість наданої на дослідження, на момент вчинення кримінального правопорушення, що відбулось близько 18 год. 45 хв. 02.09.2022 року, жіночої сумки ПП «Фірма МІС», моделі «35817», бежево-коричневого кольору, становила 266 грн. 00 коп. (а.к.п.94-99);

- висновком експерта за №СЕ-19/109-22/10151-ТВ від 30.09.2022 року, ілюстративною таблицею та ціновою інформацією до нього, яким підтверджено, що ринкова вартість наданого на дослідження бувшого у користуванні мобільного телефона (смартфона) марки «Apple» моделі «Iphone» серії «SE», об`ємом пам`яті 64Гб, на момент вчинення кримінального правопорушення, що відбулось близько 18 год., станом на 02.09.2022 року могла становити 9263 грн. 00 коп. (а.к.п.101-108);

- висновком експерта №165 /за медичними документами/ від 22.10.2022 року, яким констатовано, що на підставі даних картки виїзду швидкої медичної допомоги №324А від 02.09.2022 року КЗ «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», медкартки стацхворого №4190 КНП «Надвірнянська ЦРЛ» на ім`я гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , експерт прийшов до наступних підсумків:

1, 2, 3. У гр. ОСОБА_4 мали місце: закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки, закрита травма грудного та поперекового відділів хребта у вигляді порушення цілості 12-го грудного хребця та 1-2-го поперекових хребців без порушення функції спинного мозку.

Вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів або удару до таких, можуть відповідати терміну утворення вказаному в даній постанові і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Відсутність перебування на лікуванні більше 21-го дня, не відповідає характеру виявлених тілесних ушкоджень, а тому не може бути підставою для зміни ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Оскільки в належний термін не наданий затребуваний консультативний висновок обласного рентгенолога рентгенограм та комп`ютерної томографії шийного відділу хребта гр. ОСОБА_4 , визначитись за можливу травму шийного відділу хребта, її характер та ступінь тяжкості, не надається можливим.

4. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості їх утворення і внаслідок падіння ОСОБА_4 з балкону, розташованого на висоті п`ять метрів від землі з наступним ударом до твердої поверхні (а.к.п.111-113);

- висновком експерта №197/165 /за медичними документами/ -Д від 26.10.2022 року, яким підтверджується, що на підставі даних викладеного вище висновку експерта за №165 /за медичними документами/ на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опису комп`ютерної томографії за №7610 від 18.10.2022 року рентгенвідділення КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» на її ім`я, експерт прийшов до таких підсумків:

1, 2, 3. У гр. ОСОБА_4 мали місце: закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки зі зміщенням уламків, закрита травма поперекового відділу хребта у вигляді компресійного перелому 1-2-го тіл хребців без порушення функції спинного мозку.

Вищевказані тілесні ушкодження отримані від дії тупих твердих предметів або удару до таких, можуть відповідати терміну утворення, вказаному в даній постанові і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечні для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Відсутність перебування на лікуванні більше 21-го дня, не відповідає характеру виявлених тілесних ушкоджень, а тому не може бути підставою для зміни ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Виставлений в наданій медкартці стацхворого №4190 КНП «Надвірнянська ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_4 діагноз: «Компресійний перелом тіла 12-го грудного хребця. Забій шийного відділу хребта», не підтверджений об`єктивними даними, а тому не може бути врахований в даних підсумках.

4. Характер, локалізація виявлених тілесних ушкоджень не виключають можливості їх утворення і внаслідок падіння ОСОБА_4 з балкону, розташованого на висоті п`ять метрів від землі з наступним ударом до твердої поверхні (а.к.п.114-116);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2022 року та компакт-диском до нього, в яких детально відтворено обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження (а.к.п.118-121);

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 21.11.2022 року, довідкою та фототаблицями до нього, якими підтверджено, що потерпіла ОСОБА_4 впізнала викрадений у неї мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone» серії «5S», умовно позначений під «№ 3» (а.к.п.126-130);

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 05.12.2022 року, довідкою та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 впізнала викрадений у неї мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone» серії « НОМЕР_2 », умовно позначений під «№ 3» (а.к.п.131-134);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 05.12.2022 року, відібраних у потерпілої ОСОБА_4 (а.к.п.135);

- висновком експерта за №СЕ-19/109-22/13035-Д від 19.12.2022 року, яким встановлено, що слід пальця руки максимальними розмірами 13x25 мм та слід долоні руки максимальними розмірами 40x80 мм, що вилучені 02.09.2022 року в ході проведення огляду місця події, за матеріалами кримінального провадження №0000247, придатні для ідентифікації особи.

Слід пальця руки максимальними розмірами 13x25 мм залишений вказівним пальцем лівої руки потерпілої - гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слід долоні руки максимальними розмірами залишений не потерпілою - гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою (а.к.п.137-144).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діянь, інкримінованих йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої та свідків у даному провадженні.

В ході судового розгляду всі учасники судового засідання погодились з дослідженим судом обсягом доказів, оскільки клопотань про дослідження доказів, що не були предметом розгляду не надходило, заперечень щодо неповноти з`ясування обставин під час розгляду в умовах закінчення з`ясування обставин кримінального провадження сторони також не заявляли.

Судом розглянуті всі клопотання щодо забезпечення розгляду кримінального провадження доказами.

Суд приймає докази, надані сторонами кримінального провадження та докази одержані під час судового розгляду.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст.85 КПК України докази є належними, якщо вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до вимог ст.94 КПК України, суд оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. Жоден доказ не має наперед установленої сили. При цьому має бути усунено всі розумні сумніви.

Аналізуючи показання потерпілої та свідків, суд надає їм віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими доказами та не викликають в суду сумнівів щодо їх правдивості.

Таким чином, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю доведена та вважає, що умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному спричиненні потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.122 та ч.4 ст.185 КК України відповідно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів та ч.4 ст.185 КК України - до категорії тяжких злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, за яким характеризуються посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочинів, ставлення до скоєного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ч.ч.1, 2 ст.66 КК України, суд враховує його повне визнання вини у вчиненні злочинів, каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове добровільне відшкодування потерпілій ОСОБА_4 завданої моральної шкоди, думка потерпілої щодо призначення обвинуваченому несуворого покарання.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді Надвірнянського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області у обвинуваченого встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.к.п.20-26).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах, встановлених в санкціях інкримінованих йому відповідних частин статей КК України, а саме у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити у виді позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги всі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та обставини, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, і що є підстави звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України, а тому з урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід визначити іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_5 під час іспитового строку слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, саме таке основне покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд констатує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, оскільки справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню; категорія справедливості передбачає, що покарання за кримінальне правопорушення повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Отже, призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б вказувало на те, що саме у даній ситуації, та обставинах, при яких було вчинено злочини, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), і як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи наведене, обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та обставинам провадження, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Таким чином, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на момент розгляду даного провадження відсутній.

Разом з тим, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також те, що суд прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України та визначивши іспитовий строк, суд приходить до висновку про можливість не обирати запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу.

Що стосується заявленого потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, суд зазначає наступне.

Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 про відшкодування 100000 грн. моральної(немайнової) шкоди, завданої у зв`язку із вчиненням останнім відносно неї кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України, яку просила розглянути одночасно з даним кримінальним провадженням.

В ході розгляду кримінального провадження обвинувачений частково відшкодував потерпілій спричинені злочином матеріальні збитки і зобов`язався до наступного судового засідання, а саме до 12.01.2024 року сплатити решту обумовленої з потерпілою суми, а потерпіла в свою чергу обіцяла залишити цивільний позов -без розгляду.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_5 на час завершення розгляду кримінального провадження не відшкодував потерпілій узгоджену з нею грошову компенсацію за спричинені моральні страждання, тому потерпіла просила суд задоволити її позовні вимоги.

Таким чином, стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування 100000 моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У своїй позовній заяві,з підстав, наведених в ній, потерпіла ОСОБА_4 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 100000 моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення злочинів.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 вказаної статті, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В пунктах 5, 7, 9 даної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини кримінального провадження, суд враховує, що в результаті вчиненого ОСОБА_5 злочину, ОСОБА_4 перенесла фізичний біль, стрес, переживання за своє життя та здоров`я.

Впродовж тривалого часу остання за станом здоров`я не виходила на роботу, тобто був порушений її звичний ритм життя та стосунки з колегами по роботі, а також сусідами, родичами, друзями.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що потерпілій ОСОБА_4 , яка зазнала душевних та фізичних страждань через злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди.

Тому, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України задоволити частково та стягнути з обвинуваченого на її користь 40000 грн. 00 коп. моральних відшкодувань.

Відшкодування судових витрат належить вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України.

Також, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, вирішенню підлягає питання щодо скасування арешту, накладеного на тимчасово вилучене майно.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 127, 128, 129, 174, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 визначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України під час іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , в користь держави 4058 грн. 77 коп. за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз: судово-товарознавчої експертизи, вартістю 755 грн. 12 коп., висновок експерта №СЕ-19/109-22/9968-ТВ від 22.09.2022 року, судово-товарознавчої експертизи, вартістю 849 грн. 51 коп., висновок експерта №СЕ-19/109-22/9993-ТВ від 22.09.2022 року, судово-товарознавчої експертизи, вартістю 566 грн. 34 коп., висновок експерта №СЕ-19/109-22/10151-ТВ від 30.09.2022 року, судово-дактилоскопічної експертизи, вартістю 1887 грн. 80 коп., висновок експерта №СЕ-19/109-22/13035-Д від 19.12.2022 року.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_10 від 07.09.2022 року із забороною користування, розпоряджання та відчуження на добровільно видане обвинуваченим ОСОБА_5 майно: грошові кошти в сумі 200 польських злотих, номіналами купюр по 100 злотих, із серійними номерами №НX4511608 та №ІН3107411 та мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone», серії «SE», із серійним номером НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone», серії « НОМЕР_1 », мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone», серії « НОМЕР_5 », жіночу сумку ПП «Фірма МІС», моделі «35817», що згідно постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 06.09.2022 року направлено до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській, квитанція про отримання на зберігання речових доказів від 26.10.2022 року, номер книги обліку речових доказів - 501, порядковий номер 3122, а також грошові кошти в сумі 1200 грн. та 200 польських злотих, номіналами купюр по 100 злотих, серіями №НX4511608 та №ІН3107411, що згідно вказаної постанови були долучені до матеріалів кримінального провадження, які в подальшому після проведення слідчих дій та експертних досліджень передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , після набрання даним вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці: АДРЕСА_3 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування 100000 грн. моральної(немайнової) шкоди, завданої у зв`язку із вчиненням останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.185 КК України - задоволити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки: АДРЕСА_3 - 40000 (сорок тисяч ) грн. 00 коп. моральних відшкодувань.

В решті вимог цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1