Справа № 450/614/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/843/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2023 щодо повернення майна речових доказів у кримінальному провадженні № 0000939,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2023 про повернення майна речових доказів у кримінальному провадженні № 0000939.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про повернення майна.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_6 не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що вона є законним володільцем або власником вищезгаданих речових доказів.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_6 просить в апеляційній скарзі скасувати таку і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_6 про повернення майна.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що нею до заяви були надані ксерокопії документів стосовно мобільних телефонів : марки «Xiaomi Note 10 lite» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung S22 Ultra» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , та грошових коштів в сумі 79310 грн., 2140 доларів США, 340 євро, які вилучені в межах кримінального провадження № 0000939 від 04 листопада 2021 року, та належать їй. Оригінали документів та коробки від мобільних телефонів у неї в наявності представить суду для огляду.

Апелянт зазначає, що дані речі та кошти були вилучені під час обшуку будинку АДРЕСА_1 в якому ОСОБА_6 проживала разом зі своїм чоловіком. В даній квартирі крім неї, чоловіка та малолітнього сина ніхто не проживав. Власниця квартири в протоколі допиту підтвердила, що її особистий речей чи її родичів там не було. Ухвалюючи вирок суд встановив, що кошти її чоловіку не належать, та не отримані злочинним шляхом. Це підтверджує що кошти належать їй, набуті законним шляхом.

Апелянт наполягає, що судом не надано жодної оцінки зазначеним вище доводам, які були відомі суду першої інстанції. Просить задовольнити апеляційні вимоги.

Скаржник ОСОБА_6 судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибула , її представник - адвокат ОСОБА_8 просив слухати справу без її участі.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, міркування представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_7 , заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені обставини справи, які є в матеріалах кримінального провадження, зокрема документам долученим до заяви ОСОБА_6 поданої в суд першої інстанції 28.04.2023.

Так в суді апеляційної інстанції представник скаржниці- адвокат ОСОБА_8 наголосив, що грошові кошти були лише членів сім`ї ОСОБА_9 , а не власників орендованого житла. Дані гроші не визнані у вироку предметом злочину чи отриманими в результаті вчинення кримінального правопорушення. Більше того частина з грошей, які скаржниця просить їй повернути, були ОСОБА_6 подаровані батьками, а інша частина грошей отримана на утримання дітей. Відтак судом не було перевірено походження грошей та те хто є їх власником, при тому, що засуджений ОСОБА_10 підтримав подану заяву.

Висновок суду першої інстанції про те, що обставини вилучення під час обшуку спірного майна, яке є речовим доказом, за місцем проживання ОСОБА_6 , не може свідчити про належність такого заявниці - нічим не обґрунтовано та не було предметом розгляду в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вимогами ч.1 ст. 410 КПК України передбачено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та справедливого рішення, зокрема якщо судом були відхиленні клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Через неповноту судового розгляду колегія суддів суду апеляційної інстанції позбавлена можливості постановити законне, вмотивоване судове рішення.

Враховуючи зазначене вище, колегію суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції під час якого повно та всебічно дослідити докази у даному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційній скарзі, даний встановлених під час апеляційного розгляду, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.06.2023 щодо повернення майна - речових доказів у кримінальному провадженні № 0000939 - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не оскаржуються.

Головуючий:

Судді: