У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з приміщення

Баштанського районного суду Миколаївської області)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000409

за апеляційною скаргою прокурора Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новосергіївка, Баштанського району, Миколаївської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- обвинуваченої за ч.1 ст. 191, ч.3 ст.191, ч.1 ст. 362, ч.3 ст.362 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_6 засуджена:

- за ч.1 ст. 191 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади;

- за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 рік;

- за ч.1 ст. 362 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн;

- за ч. 3 ст. 362 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та згідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн підлягає самостійному виконанню.

Додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати матеріально відповідальні посади строком на 1 (один) рік підлягає реальному виконанню.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (, місцезнаходження: вулиця Госпітальна, 12-Г, м. Київ) 36 437 грн 15 коп., в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік без позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади; за ч. 3 ст. 191 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 362 КК України вважати засудженою до покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень; за ч. 3 ст. 362 КК України вважати засудженою до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально- відповідальні посади на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади на строк 1 рік.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої, а також кваліфікації її дій, вважає, що зазначений вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт зазначив, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України не врахував наявність у неї малолітньої дитини та в порушення ч. 3 ст. 61 КК України призначив покарання у виді обмеження волі.

Крім цього, суд в порушення вимог ч. 1 ст. 70 КК України під час призначення ОСОБА_6 покарання за правилами поглинення менш суворого покарання більш суворим, частину покарань поглинув більш суворим (позбавленням волі), а призначене покарання за ч. 1 ст. 362 КК України у виді штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України ухвалив виконувати самостійно.

Таким чином, судом допущено неправильне застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

За обставин, детально викладених у вироку суду, ОСОБА_6 визнана винною у тому, що вона, перебуваючи на посаді старшого контролера-касира касових операцій територіального відокремленого безбалансового відділення №10014/07 філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» у період з 31.01.2019 по 18.07.2019 неодноразово привласнила грошові кошти банку (загалом в сумі 231 391,52 грн), які були ввірені їй як матеріально-відповідальній особі та перебували у її віддані, а також несанкціоновано змінювала інформацію, яка оброблялася в автоматизованій банківській системі «СБОН+», маючи до неї доступ.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнана винною за ч. 1 ст. 191 КК України у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, за ч. 1 ст. 362 КК України у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за ч. 3 ст. 191 КК України у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинено повторно та за ч. 3 ст. 362 КК України у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, вчинена повторно.

Позиції учасників судового провадження.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження в частині засудження за ч. 1 ст. 362 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з її звільненням від кримінальної відповідальності.

Потерпілий в особі АТ «Державний ощадний банку України» про дату та час апеляційного розсліду повідомлений. Просив апеляційний розгляд проводити без участі представника АТ «Державний ощадний банку України».

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, суд дійшов такого.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , визнана винною у вчиненні 31.01.2019 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

У Постанові від 06.12.2021 по справі N 521/8873/18 (провадження N 51-413 кмо 21), Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

На час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції обвинувачена має право на звернення із клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_6 апеляційним судом роз`яснено, що застосування до нього положень ст. 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, здійснюються судом.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинуваченню, визнаному судом доведеним, 31.01.2019 ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, тобто нетяжкий злочин.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;.

У даному кримінальному проваджені, початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення вчинено 31.01.2019. Тому, строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину сплив 31.01.2022.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку про існування підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Тому, вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, із закриттям кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 284, 405, 407, 409, 417, 424, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 04 червня 2021 року у відношенні ОСОБА_6 в частині засудження за ч. 1 ст. 362 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 в частині засудження за ч. 1 ст. 362 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з її звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8