Справа № 499/961/20
Провадження № 1-в/522/488/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кінешма, Іванівської області, рф, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 15.09.2021 року вироком Іванівського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , засудженої 15.09.2021 року вироком Іванівського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Представник органу пробації в судовому засіданні просила задовольнити подання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано за два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вирок набрав законної сили 18.10.2021 року.

Направлений на виконання вирок до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 19.10.2021 року, надійшов на виконання 17.11.2021 року.

17.11.2021 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було направлено повідомлення про необхідність виконання вироку Іванівського районного суду Одеської області від 15.09.2021 року, а саме сплати штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно вироку Іванівського районного суду Одеської області від 15.09.2021 року ОСОБА_4 зареєстрована за адресою:

-АДРЕСА_2 ;

-АДРЕСА_3 .

Згідно матеріалів особової справи стосовно засудженої ОСОБА_4 , яка надійшла до суду разом з поданням, працівниками Приморського РВ з питань пробації було направлено запит до Березівського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та Подільського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області щодо перевірки місця проживання засудженої ОСОБА_4 .

Згідно повідомлення Березівського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , не зареєстрована та не проживає.

Згідно повідомлення Подільского районного сектору № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно зареєстрована, але з 2010 року не проживає за місцем реєстрації.

Уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої документа про сплату штрафу.

Інформації про причини невиконання вироку суду засудженою ОСОБА_4 у місячний термін після набрання вироком законної сили уповноважений орган з питань пробації не має. Вжитими заходами місцезнаходження засудженої встановити не вдалось.

Саме тому 13.12.2021 року Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було направлено подання, для вирішення питання в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України відносно громадянки ОСОБА_4 .

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 19.01.2022 року у задоволенні вищевказаного подання було відмовлено.

Після отримання ухвали працівниками Приморського РВ були вжиті всі необхідні заходи для встановлення місця проживання засудженої, однак встановити місце перебування не вдалося.

Згідно повідомлення ВРАЦС за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено.

19.04.2023 року працівниками Приморського РВ був здійснений повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення факту місця проживання засудженої ОСОБА_4 . В ході перевірки було встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться житловий 2-х поверховий будинок. Двері квартири АДРЕСА_4 відчинив чоловік, який надав усне пояснення, в якому зазначив, що громадянка ОСОБА_4 за даною адресою не проживає. Надати письмове пояснення відмовився.

Проведеними заходами встановити місце проживання/перебування засудженої ОСОБА_4 не вдалося.

03.05.2023 року Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області було направлено подання до Іванівського районного суду Одеської області для вирішення питання в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України щодо розгляду питання про заміну несплаченої суми штрафу покарання у вигляді громадських робіт стосовно ОСОБА_4

13.06.2023 року до Приморського РВ надійшла ухвала Іванівського районного суду Одеської області від 05.06.2023 року, згідно якої стало відомо, що у задоволенні вищевказаного подання було відмовлено, у зв`язку із тим, що працівниками органу пробації не були організовані першочергові заходи з виявлення засудженої, керуючись ст. 164 КВК України.

Статтею 164 КВК України передбачено Порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням. А згідно наказу Міністерства юстиції України №1301/5 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу» не передбачено проведення першочергових розшукових заходів.

Саме тому 20.06.2023 року працівниками Приморського РВ з питань пробації було повторно направлено подання до Іванівського районного суду Одеської області на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України для розгляду питання щодо заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

15.08.2023 року органом з питань пробації було отримано ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 07.08.2023 року згідно якої у задоволенні вищевказаного подання було відмовлено.

Після отримання судового рішення працівниками відділу були проведені заходи щодо встановлення місця проживання/перебування засудженої ОСОБА_4 , але позитивних результатів встановлено не було.

Згідно повідомлення ВРАЦС у м. Одесі від 01.09.2023 року встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено.

Станом на 20.10.2023 року сплив строк давності виконання вироку Іванівського районного суду Одеської області від 15.09.2021 року стосовно засудженої ОСОБА_4 .

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому, обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, є правопорушенням.

Особа визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином, єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженим покарання у виді штрафу саме по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання засудженою особою копії вироку щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали подання, врахувавши думку представника органу пробації, а також те, що вирок стосовно засудженої ОСОБА_4 не був виконаний на протязі більше двох років, а сама засуджена на протязі цього строку не ухилялася від відбування покарання, та не вчинила нового кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про можливість задоволення подання представника органу пробації та звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Іванівського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_8