справа № 619/6051/23
провадження № 1-кс/619/1326/23
УХВАЛА

іменем України

22 грудня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002485 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002485 від 15.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обгрунтування вказує, що 15.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено померлими: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тілі якого тілесних ушкоджень не виявлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тілі якого тілесних ушкоджень не виявлено, а також у буд. АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тілі якого тілесних ушкоджень не виявлено.

Разом з цим, за адресою: АДРЕСА_3 виявлено тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, з адреси: АДРЕСА_4 , до ОКЛ м. Харків доставлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з діагнозом: отруєння сурогатами алкоголя, кома 2 - стан тяжкий, та доставлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діагноз: гостре отруєння сурагатами алкоголю.

Отруєння вищевказаних осіб відбулось внаслідок спільного вживання технічного спирту.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 15.12.2023 старшим слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_10 проведено огляди місця події квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: змив рбк, полімерний стакан з рбк, полімерна боклажка ємкістю 1,5 літра з рідиною, яка має характерний запах.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 16.12.2023 вказані вище предмети, які вилучено в ході огляду місця подій 15.12.2023, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вказане вище майно, що вилучене в ході огляду місця події 15.12.2023 є тимчасово вилученим майном.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судової експертизи та проведення інших слідчих дій, просить накласти арешт на вилучене 15.12.2023 року в ході огляду місця події майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому клопотання просив задовольнити повністю, справу розглянути без його примутності.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на арешт майна.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, внесені до Єдиного реестру досудових розслідувань № №0002485 від 15.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Отже, прокурор надав достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 167-173, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт в межах кримінального провадження №0002485 від 15.12.2023, із забороною його відчуження, користування та розпорядження, на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події 15.12.2023, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: змив рбк, полімерний стакан з рбк, полімерна боклажка ємкістю 1,5 літра з рідиною, яка має характерний запах.

Визначення місця зберігання вищевказаного майна доручити стороні обвинувачення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1