Справа № 206/4411/23
Провадження № 1-кп/206/243/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 24.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000371 від 24.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , яке мотивоване тим, що останній обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 187 КК України, у зв`язку з чим ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.10.2023 року. Так, злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком до п`ятнадцяти років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_3 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу прокуратури та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого. Окрім цього, враховуючи те, що у ОСОБА_3 не склались стійкі соціальні зв`язки в суспільстві, він, зокрема, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив дані злочини в період дії воєнного стану, та в період призначеного йому покарання у виді іспитового строку, таким чином, у сторони обвинувачення є підстави вважати, що останній буде продовжувати свою злочинну діяльність та переховуватись від органів прокуратури та суду, з метою уникнення покарання за вчинене ним діяння.

Враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не втратили своєї актуальності і на етапі судового розгляду, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить та обставина, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які віднесено до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, тому усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органів прокуратури та суду;

- про наявність ризику передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відоме місце проживання останніх;

- про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності, окрім того обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності та вчинив нові умисні злочини в період іспитового строку.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів,

що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів Національної поліції України, прокуратури або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним прокурор звернувся до суду з клопотанням продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити продовживши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений в судовому засіданні просив більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор довів, що на теперішній час існують заявлені вище ризики, тому суд вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо досягти сприятливого процесуального результату лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів недоцільно.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочинів, які інкримінуються ОСОБА_3 , а також відповідає особі обвинуваченого, необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід розглядати як крайню необхідність, оскільки всі інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть сприяти належній процесуальній поведінці підозрюваногота не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, як то впливу на свідків та потерпілих, тощо, а також враховуючи, що обвинувачений раніше судимий, суд вважає, що ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Разом з тим, суд наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені судом.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 08 грудня 2023 року.

Копію ухвали надіслати до Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)" до виконання.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1