Єдиний унікальний номер 205/8789/22
Провадження № 1-кп/205/2/23
У Х В А Л А

24 січня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_3

захисника адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001014 від 08.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка, Романського району, Сумської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, а також, існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинуваченому ОСОБА_6 відомі всі анкетні дані та місце проживання свідків, оскільки вони є його сусідами, і, таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував прои задоволення клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати більш м`який запобіжний західне пов`язаний з позбавлення волі.

Суд, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу, вислухавши доводи прокурора, думку захисника, обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, розлучений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, і беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме обвинуваченому у разі визнання винним, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, оскільки вони є його сусідами, і, таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тобто, вказані відомості про особу обвинуваченого дають підстави вважати, що застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання настанню цих ризиків, а також забезпечення судового розгляду даного кримінального провадження.

Отже, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.139,140, 110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 22 березня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1