Справа № 323/927/21
Пр. 1-кп/336/336/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 24.02.2021, яке надійшло на підставі обвинувального акту, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Оріхів Запорізької області, громадянки України, яка отримала середньо-спеціальну освіту,офіційно не працевлаштованої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання (відповідно до ЄІБД ВПО): АДРЕСА_2 ,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 31.01.2021 о 19-05 годині ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Парковій (колишня назва Правди) в м. Оріхові Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_5 , відкриту в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , без дозволу та відома потерпілого, за допомогою банкомату, розташованого за вище вказаною адресою, здійснила зняття грошових коштів в сумі 500,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 .

Крім того, 31.01.2021 о 19-06 годині ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Парковій (колишня назва Правди) в м. Оріхові Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_7 , відкриту в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , без дозволу та відома потерпілого, за допомогою банкомату, розташованого за вище вказаною адресою, здійснила зняття грошових коштів в сумі 200,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 .

Також, 01.02.2021 о 15-54 годині ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Парковій (колишня назва Правди) в м. Оріхові Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_7 , відкриту в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , без дозволу та відома потерпілого, за допомогою банкомату, розташованого за вище вказаною адресою, здійснила зняття грошових коштів в сумі 1 000,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 .

Крім того, 01.02.2021 о 15-55 годині ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Парковій (колишня назва Правди) в м. Оріхові Запорізької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, використовуючи банківську картку потерпілого ОСОБА_7 , відкриту в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , без дозволу та відома потерпілого, за допомогою банкомату, розташованого за вище вказаною адресою, здійснила зняття грошових коштів в сумі 1 000,00 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_3 розпорядилася викраденими коштами на власний розсуд, таким чином спричинила потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 700,00 гривень.

Дії ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як викрадення чужого майна (крадіжка), що відноситься до кримінальних проступків.

Прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення останньою кримінального правопорушення минуло три роки. Разом з цим зауважила, що потерпілий ОСОБА_5 помер, правонаступників потерпілого не встановлено.

ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора, просила закрити кримінальне провадження відносно неї.

За змістом ч.1,2 ст.288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, до суду на запит надійшла копія актового запису про смерть ОСОБА_5 від 29.06.2022, складена Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) якою підтверджено, що потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 правові наслідки закриття кримінального провадженні із нереабілітуючих підстав та право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому, ОСОБА_3 повідомила, що їй зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та вона просить задовольнити клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1. ст.49 КК України, розглянути це питання під час підготовчого судового засідання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, а саме, докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості клопотання прокурора, дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню, кримінальне провадження - закриттю, а обвинувачена - звільненню від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступка), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з таких підстав.

За приписами п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно з якими звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе н абудь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1,4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, аналізуючи ст. 284 - 288 КПК України суд приходить висновку, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також судом враховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Тотожні положення щодо строку давності мала редакція ст.49 КК України на час вчинення кримінального правопорушення.

Визначені у ст.49 КК строки давності за своїм змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним. Частиною першою статті 49 КК встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Як встановлено судом, за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декілької епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України на час розгляду клопотання та на час вчинення кримінального правопорушення визнається кримінальним проступком.

Санкція ч.1 ст.185 КК України (станом на час вчинення правопорушення) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , вчинені 31.01.2021 та 01.02.2021, тобто з часу вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності не переривався, що є підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Разом з цим, суд зауважує на хронології розгляду кримінального провадження.

Так, 19.04.2021 до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Зазначена справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 04.04.2023 та на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.04.2023 постановлено прийняти справу до провадження, призначено за матеріалами кримінального провадження підготовче судове засідання.

Стороною обвинувачення, а також судом вжито низку заходів щодо встановлення місцезнаходження сторін кримінального провадження, а саме, 16.08.2023 постановлено ухвалу про витребування доказів від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо надання відомостей про перетин державного кордону України обвинуваченої ОСОБА_3 , та від Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно того чи зареєстрована ОСОБА_3 як внутрішньо переміщена особа.

Так, на виконання зазначеної ухвали суду надійшла відповідь Державної прикордонної служби України щодо відсутності відомостей про перетин державного кордону обвинуваченою та відповідь Міністерства соціальної політики України із зазначенням адреси фактичного місця проживання обвинуваченої як внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, прокурором 16.11.2023 у підготовчому засідання заявлено клопотання про витребування від органів реєстрації актів цивільного стану актового запису про смерть потерпілого для підтвердження зазначених відомостей. Відповідний запит надіслано судом 06.11.2023, який виконаний 04.12.2023.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ст. 17 КПК України уточнює зміст презумпції невинуватості. Природно, що дана норма розуміється в першу чергу таким чином, що питання вини чи невинуватості особи суд має вирішувати виключно вироком - обвинувальним чи виправдувальним. Але це не відповідає повною мірою наявній судовій практиці.

Суд наголошує, що вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження, встановлений ст. 284 КПК України, класифікують за декількома критеріями. Всі підстави закриття кримінального провадження поділяються на реабілітуючі та нереабілітуючі. Реабілітуючими є ті підстави, що пов`язані з констатацією факту того, що підозрюваний/обвинувачений не вчинив злочин. На противагу цьому нереабілітуючими є ті, що позитивно вирішують питання про вчинення особою злочину. До реабілітуючих належать лише три підстави: встановлено відсутність події кримінального правопорушення; встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення; не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпано можливості їх отримати. Відповідно, всі інші підстави є нереабілітуючими і передбачають констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення.

Зокрема, до нереабілітуючих підстав закриття кримінального провадження належить звільнення особи від кримінальної відповідальності. Підстави звільнення від кримінальної відповідальності закріплені в розділі ІХ Кримінального кодексу. Такими підставами є дійове каяття, примирення винного з потерпілим, передання особи на поруки, змінення обстановки, закінчення строків давності.

Незважаючи на те, що така підстава для закриття кримінального провадження, як звільнення від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючою, вона не тягне для особи, щодо якої застосовується, жодних правових чи процесуально-правових обов`язків чи обмежень. У першу чергу йдеться про судимість, оскільки вона виникає виключно після набрання законної сили обвинувальним вироком (ст. 88 КК України).

Отже, звільнення від кримінальної відповідальності передбачає визнання особи винною, проте особа не обов`язково має визнавати себе винною, достатньо лише надати згоду на звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому суд може текстуально не зазначати, що особа є винною. Також особа, що звільнена від кримінальної відповідальності, не вважається судимою; на таку особу не покладаються жодні процесуальні наслідки через звільнення від кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного, враховуючи дату скоєння проступків, клопотання прокурора та згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Крім того, в матеріалах справи наявний цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 поданий в порядку ст. 128 КПК, який надійшов до Оріхівського районного суду Запорізької області разом з обвинувальним актом.

Згідно з ч.1, 4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства . Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як зазначено за змістом ухвали вище по тексту, потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, із врахуванням положень ст. 1200, 1218, 1219 ЦК України, суд приходить до висновку, що у даних правовідносинах правонаступництво не допускається.

За приписами п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження за цивільним позовом потерпілого.

Судом встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування застосовані не були, витрати на проведення судово-медичної експертизи відсутні.

Керуючись ст. 128, 284-288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.

Закрити провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1