Номер провадження № 1-кп/756/1470/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, працюючого прибиральником у ТОВ «САНДІКО», зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 09.05.2023, близько 23:05 год., ОСОБА_4 перебував на вулиці біля будинку № 13, розташованого за адресою м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, де на тротуарі побачив припаркований електричний самокат зеленого кольору марки «Bolt», в якому встановлено батарею живлення. У цей час у ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 підійшов до вказаного електричного самокату, який належав TOB «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» (), впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, а він діє таємно, шляхом вільного доступу, зокрема за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, відкрив кришку корпусу електросамоката (VIN номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), звідки викрав батарею живлення «HIGO», вартістю 4600 грн 00 коп., яку заховав до свого рюкзаку. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Унаслідок учинення злочину ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду TOB «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» (), на загальну суму 4600 грн 00 коп. (без урахування ПДВ).

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене в умовах воєнного стану.

1.3. Крім цього, 03.06.2023, близько 15 год. 00 год., ОСОБА_4 перебував на вулиці біля будинку № 34-в, що розташований за адресою м. Київ, просп. С. Бандери, де побачив на тротуарі припаркований електричний самокат зеленого кольору марки «Bolt», в якому встановлено батарею живлення. У цей час у ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 підійшов до вказаного електричного самокату, який належав TOB «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» (), впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, а він діє таємно, повторно, шляхом вільного доступу, зокрема за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, відкрив кришку корпусу електросамоката (VIN номер самокату 03397, ідентифікаційний номер НОМЕР_4), звідки викрав батарею живлення «HIGO», вартістю 4 600 грн 00 коп., яку заховав до свого рюкзака. Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

1.4. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 09.05.2023 та 03.06.2023 на території Оболонського району міста Києва він викрав батареї живлення із електричних самокатів марки «Bolt». Злочин учинив, бо мешкає разом із матір`ю, має захворювання хребта, кошти на харчування були відсутні. Однак наразі шкоду відшкодовано у повному обсязі, бо після учинення злочину він влаштувався на роботу, він відшкодував потерпілому 9200 грн завдану його діями шкоду. Свою поведінку засуджує, просить надати шанс виправитися, бо зрозумів помилковість свого вчинку.

2.1.2. Представник потерпілого в судовому засідання підтвердив, що ОСОБА_4 повністю відшкодував завдану шкоду, а саме в розмірі 9200 грн, а тому з цих підстав ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Покарання представник просив призначити на розсуд суду.

2.1.3. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, але зі звільнення від його відбуття з випробувальним строком відповідно до положень статей 75, 76 КК України. При цьому прокурор просив урахувати, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 України:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене в умовах воєнного стану;

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинене повторно, в умовах воєнного стану.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості, а також після того, як працевлаштувався, самостійно відшкодував завдану його діями шкоду. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

3.3. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільна небезпечність. Вид та вартість майна, яким обвинувачений заволодів, а саме акумуляторами до електросамокатів на загальну суму 9200 грн 00 коп. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особистість обвинуваченого, який після учинення злочину працевлаштувався, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання, а також поганий стан здоров`я - хронічне захворювання хребта.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.3. Ураховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості що характеризують особистість обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшує покарання відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, у суду наявні підстави для призначення покарання обвинуваченому в виді позбавлення строком на 5 років, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також передбачені пунктами 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засудженого), як і проходження особою певної пробаційної програми, спрямованої на корекцію поведінки, яка суперечить прийнятим у суспільстві (громаді) нормам, а також формування соціально сприятливих змін особистості.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/32494-НЗПРАП від 26.06.2023 у сумі 1195 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

5.3. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України зокрема:

- електросамокати марки «Bolt» з бортовими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА», слід залишити в володінні останнього, 2 сліди папілярних узорів, які перебувають в матеріалах досудового розслідування № 0001812, і які знаходяться на зберіганні в Оболонській окружній прокуратурі міста Києва, слід залишити в матеріалах досудового розслідування протягом усього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/32494-НЗПРАП від 26.06.2023 у розмірі 1195 грн 00 коп. - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- електросамокат марки «Bolt» з бортовими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4, які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» - залишити в володінні останнього;

- 2 сліди папілярних узорів, які перебувають в матеріалах досудового розслідування № 0001812, і які знаходяться на зберіганні в Оболонській окружній прокуратурі міста Києва, залишити в матеріалах досудового розслідування протягом усього строку їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1