УХВАЛА

Про відмову в накладенні арешту на майно

05.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту, подане слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0003021 від 02.10.2023 року, -

в с т а н о в и в :

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, яке надійшло до суду 05.10.2023 року, в якому просить накласти арешт на одну пару кросівок чорного кольору марки «Adidas», одну пару кросівок чорно-сірого кольору марки «Adidas», кепку чорного кольору.

В клопотанні слідчий вказує, що 02.10.2023 р. невідома особа з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю з хуліганських спонукань, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 із застосуванням заздалегіть заготовленого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, чим спричинила потерпілій закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, перелом спинки носа, підборіддя.

За даним фактом 02.10.2023 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0003021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

03.10.2023 року в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України - в порядку крайньої невідкладності, був проведений обшук, у ході якого виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 04.10.2023 р. вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003021.

Обґрунтовуючи клопотання, як на мету та підстави накладення арешту, слідчий посилається на те, що дані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судове засідання слідчий не з`явився, в клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.

Неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, з огляду на приписи ч. 1 ст. 172 КПК України.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За правилами ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0003021 від 02.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно копії протоколу обшуку від 03.10.2023 року в приміщенні за адресою: Житомирський районн, смт Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 21, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України - в порядку крайньої невідкладності, був проведений обшук, у ході якого виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 04.10.2023 р. вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003021.

Відповідно до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2023 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , який був проведений як невідкладний випадок 03.10.2023 року, відмовлено.

Дослідивши клопотання і додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що під час вирішення питання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді від 05.10.2023 р. відмовлено в наданні дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , який був проведений як невідкладний випадок 03.10.2023 року, а відтак на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню, тому вилучене під час обшуку майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не може бути визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відсутні підстави для накладення на нього арешту.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про арешт.

Керуючись ст. ст. 233, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0003021 від 02.10.2023 року - відмовити.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Слідчий суддя ОСОБА_1