г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4343/23
Номер провадження 1-кс/213/638/23
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2023 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , поданого в межах кримінального провадження №0000362, за ознаками ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 156; ч. 6 ст. 153; ч. 2 ст. 301 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Інгулець, Дніпропетровська область, громадянин України, освіта неповна загальна середня, не одружений, дітей не має, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу з клопотанням погодженим з прокурором про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що існують ризики передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає що зміна на більш м`який запобіжний заход неможлива.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, зазначила, що продовжують існувати ризики за п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, просила не обирати альтернативний запобіжний захід оскільки злочин пов`язаний із вчиненням насильства щодо потерпілого.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно клопотання, У провадженні CВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000362 від 04.10.2023, за ознаками ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 156; ч. 6 ст. 153; ч. 2 ст. 301 КК України.

05.10.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст. 152 КК України, за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

20.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 4 ст. 152 КК України, за ознаками вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням іншого предмета, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років;

-ч. 2 ст. 156 КК України, за ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи;

-ч. 6 ст. 153 КК України, за ознаками вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України,щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років;

-ч. 2 ст. 301 КК України, за ознаками розповсюдження серед неповнолітніх творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру.

Відповідно до ст. 194 КПК України судом встановлено обгрунтованість підозри ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, що підтверджується: витягами з ЄРДР, протоколом огляду від 04.10.2023р., протоколами допиту свідків, неповнолітніх свідків, поясненнями малолітнього потерпілого, протоколом затримання, повідомленням про підозру, постановою про визнання речовими доказами, висновками експертів, протоколом огляду речей, протоколом пред`явлення речей до впізнання, постановою про продовження строку досудового розслідування від 27.11.2023р.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

Відповідно до ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкримінований злочин, а саме: за ст. 152 ч.4 КК України строк від 10 до 15 років позбавлення волі; ч. 2 ст. 156 КК України від 5 до 8 років позбавлення волі; ч. 6 ст. 153 КК України караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі; ч. 2 ст. 301 позбавлення волі до 5 років. Злочин за ч.4 ст. 152, ч.6 ст 153 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів. Підозрюваний не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює. Суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, доказів наявності туберкульозу суду не надано. У лікаря нарколога на обліку не перебував, перебував на обліку у лікаря психіатра з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності. Характеризується негативно.

Судом встановлено, що продовжують існувати ризики за ст. 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_4 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній міцних соціальних зв`язків не має, не працює, побоюючись його засудження до реального терміну покарання, може переховуватись від органів розслідування та суду, що посилюється тим, що в країні війна.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в справі «W проти Швеції» від 26 січня 1993 року, слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого підтверджується тим, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого, маючи на меті змусити останнього змінити раніше надані ним свідчення або взагалі від них відмовитись. Потерпілий є малолітньою особою, яка піддається впливу.

Крім цього, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення, зокрема аналогічне тому, в якому підозрюється, у випадку зміни на більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Стороною захисту не спростовано вказані ризики.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не зібрані всі докази, не проведено всі слідчі дії, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, ризикам впливу на потерпілого, ризику вчинення нового злочину, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, вчинити інший злочин аналогічний цьому, оскільки інкримінований злочин вчинено за його місцем мешкання. Вказані ризики посилюються введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а у клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного захисту у вигляді домашнього арешту слід відмовити. Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовується, оскільки матеріали провадження містять відомості про вчинення інкримінованого злочину з застосуванням насильства до потерпілого. Строк запобіжного заходу підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.01.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.107,131,176-178,182, 183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000362, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3» строком на 38 днів, а саме до 05.01.2024р.

Визначити часом закінчення строку дії даної ухвали 05.01.2024р.

Виконання ухвали покласти на ВП № 6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1