ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 644/9493/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1636/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самого підозрюваного ОСОБА_6 , належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 12 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, а саме до 02 02 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язано орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 близьких родичів останнього.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали та про постановлення нової, якою просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за місцем його реєстрації.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що у даному випадку з боку сторони обвинувачення має місце невірна кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки спочатку підозрюваний знаходився у стані необхідної оборони, коли намагався зайти у квартиру, співвласником якої він є. А вже після того, як підозрюваний відібрав у потерпілого складний ніж і почав наносити удари, то він, на переконання захисника, перевищив межі необхідної оборони.

Стаття ж 124 КК України має альтернативні види покарань, найтяжчим з якого є позбавлення волі на строк до двох років. Тобто, вказує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 відноситься до нетяжких.

Зазначає, що згідно свідчень цивільної дружини ОСОБА_6 останній має неофіційне працевлаштування, а також вимушений приймати протиепілептичні препарати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив про її задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило. На особистій участі не наполягали.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника підозрюваного, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 03 12 2023 приблизно о 13-00 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння прийшов до квартири АДРЕСА_1 , де мешкає його брат ОСОБА_8 , та на ґрунті неприязнених відносин між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 .

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 дістав ніж, який мав при собі, та тримаючи його у правій руці завдав ним один удар в область живота ОСОБА_8 , та один удар в область лівої руки потерпілого ОСОБА_8 , який у свою чергу намагаючись уникнути ножових поранень, повернувся до ОСОБА_6 спиною та намагався сховатись в квартирі, а ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії завдав один удар ножем в область спини ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_8 намагаючись уникнути негативних для себе наслідків у вигляді смерті, вибіг на вулицю, де йому була викликана бригада швидкої допомоги, яка госпіталізувала останнього до НКП «міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги Ім. проф. О.І. Мєщанінова», де ОСОБА_8 було прооперовано.

Свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_6 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що після отриманих ножових тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вибіг з квартири на вулицю, де йому була викликана бригада швидкої допомоги, яка госпіталізувала його до лікарні.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_8 згідно довідки КНП «міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги Ім. проф. О.І. Мєщанінова» ХМР № 12/39 від 04 12 2023 тілесні ушкодження у виді: множинних колото-різаних поранень тулубу, шиї, голови, кінцівок, проникаюче поранення в черевну порожнину з пораненням брижі попереково-ободової кишки.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

04 12 2023 року о 16-35 в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 було затримано (фактичний час затримання 04 12 2023 о 13-35 годині, м.Харків, вул.Луї Пастера, 16-А).

05 12 2023 о 13-10 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України.

06 12 2023 року слідчий звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 посилаючись на обґрунтованість повідомленої останньому підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий посилався на долучені до клопотання докази, а саме на: рапорт ЄО №17261 від 04 12 2023; довідку КНП «міська клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» від 04 12 2023 року; протокол огляду місця події від 03 12 2023 року; протокол огляду місця події від 03 12 2023 року; заяву ОСОБА_8 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та інші докази у сукупності.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який хоча і має постійне місце проживання, однак з вказаною адресою не проживає, зловживає алкогольними напоями, місця роботи не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги вказані ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, або довічне позбавлення волі не виключена можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи, що потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні є близькими родичами підозрюваного, не можна виключати можливість впливу ОСОБА_6 на останніх з метою зміни їх свідчень на користь підозрюваного.

Крім того, враховуючи те, що підозрюваний раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та, враховуючи відсутність у останнього постійного джерела доходу, не виключений факт вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Істотних же порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого спростовуються відомостями, що є наявними в кримінальному провадженні, що свідчить про постановлення судом першої інстанції обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Що стосується посилання апелянта на незаконність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу через невірну кваліфікацію пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Твердження апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 має на утриманні сина у віці 14 років та про наявність неофіційного місця роботи, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказані факти не знайшли свого підтвердження та навіть у разі їх підтвердження самі по собі не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни на цьому етапі досудового розслідування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 176-206, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 12 2023 року про застосування до підозрюваного за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 02 02 2024 року включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4