КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/7376/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 363/6263/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001977 від 04.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно та накласти арешт на:

- монітор марки HP, монітор марки Асер, монітор марки HP, монітор марки FUJITSY, монітор марки самсунг, монітор марки самсунг, монітор марки самсунг, які поміщено до спеціальних пакетів без номеру, з відповідним написами та підписами понятих;

- монітор марки IBN в кількості 2 штуки, монітор марки DELL в кількості 4 штуки, монітор марки LG, монітор марки Самсунг в кількості 2 штуки, монітор марки HP в кількості 4 штуки, які поміщено до спеціальних пакетів без номеру, з відповідним написами та підписами понятих;

- системні блоки: марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4193930, б/н який поміщено до спеціального пакету PSP4193931, марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4193932, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193937, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193936, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193933, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193934, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193935, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193938, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193939, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193940, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193942, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193941, марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4192061, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192065, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192063, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192064, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192062, марки FUJITSY поміщено до спеціального пакету PSP4192069, марки FUJITSY поміщено до спеціального пакету PSP4192070;

- клавіатури марки Lenovo в кількості 3 штуки поміщено до спеціального пакету PSP 4192072, клавіатури марки HP в кількості 3 штуки поміщено до спеціального пакету PSP 4192073, клавіатури марки Vinga в кількості 3 штуки, клавіатура без назви чорного кольору, клавіатура марки «Frime» в кількості 2 штуки, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192074, клавіатури марки HP в кількості 2 штуки, 1-Logiteih, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192075, клавіатура марки HP, клавіатура марки 4tesh, клавіатура марки herlion, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192076;

- дротові мишки в кількості 17 штук, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192071,

- грошові кошти з серійними номерами: купюра номіналом 50 грн. (ЄГ8452385, АВ1205399, АД2597826, ФВ2251780,УБ7527385, ЕГ0460643, АА3343709, ЄГ9439681, УЕ0559849) - в загальній сумі 450 грн., номіналом 20 грн. (АК7398396, ЕЕ3619230, ЕЄ7336202) - загальною сумою 60 грн., номіналом 500 грн. (АИ1636671), номіналом 200 грн. (ПЕ8996071, ЄИ9111223)- загальною сумою 400 грн., номіналом 100 грн. (УШ1075159, УУ5970220) - загальною сумою 200 грн., шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Мотивуючи апеляційні вимоги прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а відтак підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що майно на яке просить накласти арешт, постановою слідчого від 04.11.2023 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Крім того, не накладення арешту на вказані речові докази, які виступають знаряддям вчинення злочину, не забезпечить виконання завдань збереження речового доказу та позбавить орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення усіх слідчих (розшукових) дій, що негативно вплине на можливість встановлення істини у кримінальному провадженні та виключить можливість встановлення причетності на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Звертає увагу суду, що прокурор у зазначеному провадженні звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у встановлені строки, оскільки обшук був проведений 03.11.2023 в п`ятницю, наступним робочим днем для подачі клопотання про накладення арешту відповідно до вимог КПК України є саме 06.11.2023 року, а таким чином, строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України прокурором порушені не були.

Щодо строків на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що розгляд клопотання в суді першої інстанції проводився без участі сторони обвинувачення, копію оскаржуваної ухвали прокурор отримав лише 16.11.2023 року, про що свідчить відмітка про її отримання в матеріалах справи, а відтак вважає, що строки були пропущенні з поважних причин.

В судове засідання прокурор, власник майна чи його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прокурором ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року, виходячи з положень абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Вишгородським районним управлінням поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001977 від 04.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що до Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення ст. ДОП ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється незаконна діяльність з проведення азартних ігор та лотерей.

У зв`язку з вищевикладеним, дізнавачем СД Вишгородського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 , 03.11.2023 в період часу з 21:33 по 00:49, без ухвали слідчого судді, як невідкладний випадок, пов`язаний з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя і предметів кримінального правопорушення із врятуванням майна від знищення, а також безпосереднього переслідування осіб, які організували проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та забезпечили функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, відповідно до вимог ч. 3 ст. 214, ч. З ст. 233 та ч. 7 ст. 237 КПК України, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено обладнання яке в своїй сукупності забезпечує функціонування закладу з метою надання доступу до азартних ігор та лотерей, зокрема вилучено: монітор марки HP, монітор марки Асер, монітор марки HP, монітор марки FUJITSY, монітор марки самсунг, монітор марки самсунг, монітор марки самсунг, які поміщено до спеціальних пакетів без номеру, з відповідним написами та підписами понятих;

монітор марки IBN в кількості 2 штуки, монітор марки DELL в кількості 4 штуки, монітор марки LG, монітор марки Самсунг в кількості 2 штуки, монітор марки HP в кількості 4 штуки, які поміщено до спеціальних пакетів без номеру, з відповідним написами та підписами понятих; системні блоки: марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4193930, б/н який поміщено до спеціального пакету PSP4193931, марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4193932, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193937, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193936, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193933, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193934, марки HP поміщено до спеціального пакету PSP4193935, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193938, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193939, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193940, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193942, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4193941, марки Lenovo поміщено до спеціального пакету PSP4192061, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192065, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192063, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192064, марки DELL поміщено до спеціального пакету PSP4192062, марки FUJITSY поміщено до спеціального пакету PSP4192069, марки FUJITSY поміщено до спеціального пакету PSP4192070; клавіатури марки Lenovo в кількості 3 штуки поміщено до спеціального пакету PSP 4192072, клавіатури марки HP в кількості 3 штуки поміщено до спеціального пакету PSP 4192073, клавіатури марки Vinga в кількості 3 штуки, клавіатура без назви чорного кольору, клавіатура марки «Frime» в кількості 2 штуки, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192074, клавіатури марки HP в кількості 2 штуки, 1-Logiteih, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192075, клавіатура марки HP, клавіатура марки 4tesh, клавіатура марки herlion, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192076; дротові мишки в кількості 17 штук, які поміщено до спеціального пакету PSP 4192071, грошові кошти з серійними номерами: купюра номіналом 50 грн. (ЄГ8452385, АВ1205399, АД2597826, ФВ2251780,УБ7527385, ЕГ0460643, АА3343709, ЄГ9439681, УЕ0559849) - в загальній сумі 450 грн., номіналом 20 грн. (АК7398396, ЕЕ3619230, ЕЄ7336202) - загальною сумою 60 грн., номіналом 500 грн. (АИ1636671), номіналом 200 грн. (ПЕ8996071, ЄИ9111223)- загальною сумою 400 грн., номіналом 100 грн. (УШ1075159, УУ5970220) - загальною сумою 200 грн.

З огляду на зібрані в ході досудового розслідування докази, що у 2023 році, точного часу досудовим розслідуванням не зазначено, невідома особа маючи корисливий мотив, та злочинний намір, направлений на незаконну діяльність з організації та проведення азартних ігор без ліцензії, та організацію і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що організація та проведення азартних ігор в мережі Інтернет проводиться виключно на підставі ліцензії, всупереч вимогам ст. 1 Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» від 14.07.2020 № 768-ІХ, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, отримання неконтрольованого державою прибутку, умисно, протиправно усвідомлюючи заборонність даного виду господарської діяльності без ліцензії, з метою надання своїм діям вигляду законної діяльності та приховування отримання неконтрольованого державою прибутку від організованої ним незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор без ліцензії, та організацію і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, створила гральний заклад розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 218 кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

06.11.2023 року прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001977 від 04.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання прокурора.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0001977 слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення були порушенні норми КПК України, які регулюють порядок звернення до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а тому накладення арешту на вилучене майно неможливе.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Однак, колегією суддів встановлено, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.11.2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВРЗЗС Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вилучення вказаного майна у клопотанні прокурора відбулося з порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в них доводах, задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 168, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання прокурора, всупереч доводам апеляційної скарги.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001977 від 04.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-1 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4