Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/4770/23
Провадження № 1-кп/279/604/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , дистанційно представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000532 від 01.07.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м.Коростень Житомирської області, українець,

громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не депутат,

не працюючий, не інвалід, на утриманні має 1-ну малолітню

дитину, не одружений раніше не судимий, зареєстрований за

адресою:

АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою:

АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 введено воєнний стан, працюючи фахівцем оператором відділення №7 ТОВ «Нова Пошта», розташованого по вул.Шевченка, 74 в м.Коростень Житомирської області, переслідуючи мотиви незаконного збагачення, діючи умисно, з корисливих спонукань, вирішив здійснити крадіжку майна, яке відповідно до п.4.1.2. п. 7.2.2 публічного договору належить ТОВ «Нова Пошта».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , 11.05.2023 року використовуючи вигадані неправдиві дані отримувача, зробив замовлення на сайті інтернет магазину «Розетка», мобільного телефону «ІРhone-13(А2633)», вартістю 29964 гривень, яке шляхом переадресування замовлення спрямував до відділення №7 ТОВ «Нова Пошта», розташованого по вул.Шевченка, 74 в м. Коростень Житомирської області, де останній на той час працював фахівцем оператором зазначеного відділення.

12.05.2023 р близько 10.00 год ОСОБА_5 , будучи на робочій зміні, у відділенні №7 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за вище вказаною адресою, маючи вільний доступ до переадресованих замовлень, під час завантаження транспортувального авто, шляхом заміни на заздалегідь приготовлений муляж, таємно викрав вище вказаний мобільний телефон «ІРhone-13(А2633)», вартістю 29964 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 , своїми умисними діями направленими на таємне викрадення чужого майна заподіяв ТОВ «Нова Пошта», матеріального збитку на вище зазначену суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_5 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.4 ст.185 КК України визнав повністю. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час таємно здійснив крадіжку мобільного телефону, зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, шкоду відшкодував повністю, просив суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення, щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , зазначив, що останній заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, щодо покарання висловив позицію, що покладається на розсуд суду, при цьому, на суворому покаранні не наполягав.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, предствник потерпілого правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Інші докази судом не досліджувалися.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України правильна, оскільки своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 на спеціалізованих обліках не перебуває, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, має одну малолітню дитину, не одружений, беручи до уваги позицію представника потерпілого, те, що останній на суворому покаранні не наполягав, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, суд вважає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він, ОСОБА_5 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України.

У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_5 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування, від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, арешт на майно відповідно до ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу судом не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 956,00 грн. витрат на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.07.2023 року - скасувати.

Речові докази у провадженні, а саме:

- Мобільний телефон марки «ІРhone-13(А2633)», який переданий на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Коростенського РУП - повернути ТОВ «Нова Пошта»;

- Документи на мобільний телефон марки «ІРhone-13(А2633)», у вигляді картонної коробки на якій міститься напис з відомостями про марку, модель та IMEI НОМЕР_1 мобільного телефону «ІРhone-13(А2633)», які передані на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів Коростенського РУП - повернути ТОВ «Нова Пошта»;

- Письмова претензія ТОВ «Розетка.UA», який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- Оптичний диск зчитування інформаційних систем, на якому міститься відео слідчого експерименту з ОСОБА_5 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно з оригіналом: