Справа 688/326/24
№ 1-кп/688/64/24
Вирок

Іменем України

23 січня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці Хмельницької області кримінальне провадження №0001862 від 02 жовтня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Шепетівка, Хмельницької області, з середньою освітою, неодруженої, утримуючої одну малолітню дитину, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Стислий опис провадження

19 січня 2024 року із Шепетівської окружної прокуратури до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з додатками від 18 січня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02 жовтня 2023 року №0001862 щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та угода про визнання винуватості від 18 січня 2024 року, укладена між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у підготовчому судовому засіданні суд зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу, а тому суд ухвалою від 22 січня 2024 року призначив підготовче судове засідання на 23 січня 2024 року.

Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про кримінальну відповідальність, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту 24 вересня 2023 року біля 19 год, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дитячій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність в будинку грошових коштів та місце їхнього схову, скориставшись відсутністю останньої та тим, що в будинку знаходився тільки малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішила їх викрасти. Реалізовуючи свої злочинні наміри, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, в той же день та місці, без розриву в часі, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою скоєння крадіжки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, що введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджено Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, попросила малолітнього ОСОБА_6 принести їй з іншої кімнати води, а коли той вийшов та за її діями не спостерігав, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з коробки у верхній тумбочці над дитячим столом, викрала грошові кошти в сумі 5 500 грн, номіналом по 500 грн, після чого залишила будинок, а викрадені грошові кошти використала на власні потреби. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану вчинила крадіжку грошових коштів в сумі 5 500 грн., які належали ОСОБА_6 , чим спричинила потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими умовах воєнного стану, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

Угода про визнання винуватості укладена 18 січня 2024 року у місті Шепетівці в кримінальному провадженні №0001862, внесеному до ЄРДР 02 жовтня 2023 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

В угоді про визнання винуватості визначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

- заява потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона на підставі ч. 4 ст. 469 КПК України дає згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною у даному кримінальному провадженню, в якому вона є потерпілою;

- щире каяття підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, активне сприяння в розкритті вказаного злочину, зобов`язання добровільно відшкодувати завдану шкоду у строк до 31.01.2024 та згода потерпілої щодо даного зобов`язання, що відповідно до ст.66 КК України можна визнати пом`якшуючими покарання обставинами;

- наявність обтяжуючих покарання обставин, зокрема: скоєння кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження;

- підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, під динамічним наглядом у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні 1 малолітню дитину.

Сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 75, ст. 76 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо якого законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченою своєї винуватості у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, яка підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та щиро розкаюється, просила суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначила, що цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь, проте все одно просила затвердити укладену угоду. Вона також вказала, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі її затвердження, спроможна виконати узгоджене покарання. Крім того, повідомила, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

За пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з положеннями ст.12 КК, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до наведеного вище та обставин обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК є тяжким злочином.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

У даному кримінальному провадженні є потерпіла, якій завдано матеріальної шкоди, порядок відшкодування якої узгоджено між обвинуваченою та потерпілою.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК.

В укладенні даної угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК брав участь захисник.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Проте питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак загалом суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Тому суд бере до уваги особу обвинуваченої, те, що вона раніше не судима, на обліку органу пробації та під динамічним наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, її характеристику з місця проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, а також обставини, що пом`якшують покарання відповідно до частини 1 статті 66 КК, а саме: щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень; обставину, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має, запобіжні заходи не застосовувались, арешт не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст.65,66,75,76 КК, а також ст.ст. 124, 314, 374-376, 469-475 КПК, суд,

ухвалив

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2023 року № 0001862, укладену 18 січня 2024 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ документи АТ «ПУМБ» з інформацією по рахунку ОСОБА_5 залишити в м матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК