ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000029 від 09.02.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Находки Приморського краю рф, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 110, частиною 2 статті 260 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого Другого СВ Третього управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_7 викликався до органу досудового розслідування для проведення процесуальних дій у визначеному законом порядку, у зв`язку з чим у суду відсутні дані, що останній належним чином повідомлений про виклик. Також, слідчим суддею вказано, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_7 у встановлений процесуальним законом спосіб було повідомлено про підозру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Прокурор вважає, що слідчий суддя відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у повній мірі не дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України. Зазначає, що органом досудового розслідування з урахуванням достатніх підстав, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, в порядку вимог ст. 111, 135, 278 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), в газеті Урядовий кур`єр №21 (7142) від 03.02.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_7 на 03.02.2022, 04.02.2022 та 05.02.2022, для отримання повідомлення про підозру. У зазначену дату та час ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився про поважні причини неявки не повідомив.

Зазначає, що слідчим суддею повинно бути враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, у зв`язку з чим до останнього відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК, може бути застосовано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав. Вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про дата та час розгляду, оскільки сторона обвинувачення вважає, що існують достатні підстави вважати, що він знаходиться на тимчасово окупованій території.

ОСОБА_7 повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та публікації повістки про виклик в газеті Урядовий кур`єр №10 від 13.01.2024.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_7 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи прокурора під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження.

Як слідує з оскарженої ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи даних про належне повідомлення ОСОБА_7 та вручення останньому у встановлений процесуальним законом спосіб повідомлення про підозру.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши надані матеріали провадження співставивши їх з викладеними прокурором доводами, вважає рішення слідчого судді про відмову у застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК).

Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою ст. 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 193 КПК).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи прокурора викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Частиною першою ст. 42 КПК визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому, ч. 1 ст. 276 КПК визначає, що повідомлення про підозру здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, відповідно до норм якої письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Отже, у разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК, ст. ст. 135, 136), тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграммою (ч. 1 ст. 135 КПК); врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Частиною 8 ст. 135 КПК визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1, 2, 4, 7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що кримінально процесуальний закон містить вичерпний перелік способів, з дотриманням яких повідомлення про підозру може бути вручене.

Колегія суддів зауважує на тому, що повідомлення особі про підозру має суттєве значення для кримінального провадження оскільки, наявність в особи статусу підозрюваного є умовою для застосування щодо неї запобіжних та інших заходів забезпечення кримінального провадження, в результаті чого можуть мати місце істотні обмеження прав і свобод. Окрім того, в особи з моменту повідомлення про підозру виникає право на захист. Тому правова регламентація моменту повідомлення про підозру і застосування відповідних норм КПК має узгоджуватися з принципом юридичної визначеності.

Окрім того, в момент повідомлення особі про підозру відбувається «висунення кримінального обвинувачення» в розумінні ч. 1 ст. 6 ЄКПЛ. У рішенні ЄСПЛ від 01.03.2016 у справі Сейдовіч проти Італії зазначено, що повідомлення особи про розпочате проти неї кримінальне провадження має бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою.

У цьому аспекті суд апеляційної інстанції враховує сукупність та характер заходів вжитих стороною обвинувачення для належного вручення про підозру, що містяться в матеріалах справи.

Так, підставою для застосування особливого порядку вручення повідомлення про підозру (ст. 135 КПК) є не сам факт тимчасової відсутності особи за місцем проживання, а і не встановлення місцезнаходження особи та перебування особи на тимчасово окупованій території України.

З наданих матеріалів видно, що повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 110, частиною 2 статті 260 КК складено 05 лютого 2022 року.

Водночас, 03 лютого 2022 року у газеті Урядовий кур`єр опубліковано тільки повістку про виклик ОСОБА_7 на 09:00 годину 03.02.2022, 04.02.2022, 05.02.2022, для вручення підозри та допиту у якості підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000061 від 07.04.2017.

Також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено аналогічну повістку про виклик ОСОБА_7 на три дати, а саме 03.02.2022, 04.02.2022, 05.02.2022, для участі у слідчих та процесуальних діях у кримінальному провадженні № 0000061.

У вказаних публікаціях відсутні відомості щодо кримінально-правової кваліфікації інкримінованого злочину та інших обов`язкових даних для змісту повідомлення про підозру, передбачених ч. 1 ст. 277 КПК.

З зазначеного вбачається, що стороною обвинувачення здійснено по одній публікації у газеті Урядовий кур`єр та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора про виклик ОСОБА_7 на три різні дати одним оголошенням. Крім того, всупереч вимогам ч. 9 ст. 135 КПК повістка про виклик була направлена не за три дні до дня коли особа, зобов`язана прибути за викликом, а також в матеріалах справи відсутні дані про публікацію відомостей про повідомлення ОСОБА_7 про підозру.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_7 у встановлений процесуальним законом порядку повідомлено про підозру, у зв`язку з чим розгляд клопотання про застосування заходу забезпечення щодо особи, яка у встановленому законом порядку не має процесуального статусу підозрюваного є безпідставним.

Частиною 2 ст. 194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 183, 194, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000029 від 09.02.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4