ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/22/24 Справа № 705/292/24 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор») ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в режимі відеконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який жодних осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ВРЗСПЖЗУ СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що 13 січня 2024 року близько 18 год. 08 хв. в м. Умань Черкаської області, ОСОБА_6 перебуваючи біля автобусної зупинки навпроти магазину «Велмарт», що по вул. Незалежності, 67, в ході конфлікту із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс останньому один удар ножем в ділянку живота зліва, в результаті чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота без ушкодження органів черевної порожнини, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а ОСОБА_9 в подальшому було доставлено та госпіталізовано до КНП «Уманська центральна міська лікарня».

По даному факту розпочато кримінальне провадження № 0000102, внесене до ЄРДР 13.01.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.01.2024 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначив, що підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 відсутні. Більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а вік, стан здоров`я не перешкоджають останньому перебувати під вартою.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року клопотання слідчого задоволено повністю

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб - з 13 січня 2024 року по 12 березня 2024 року, включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання за нього, скоїти новий злочин.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтована та не вмотивована, суд при її ухваленні не врахував всіх обставин справи та доданих до клопотання матеріалів.

Крім того, підозра є необґрунтована та ґрунтується на припущеннях, в матеріалах справи відсутній висновок експерта, який би зазначив тяжкість тілесних ушкоджень.

Суд не взяв до уваги позицію сторони захисту, що потерпілий безпідставно почав наносити удари ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою лікаря про наявність у останнього тілесних ушкоджень, і ОСОБА_6 скористався своїм правом на необхідну оборону.

Сторона захисту вважає, що відсутні ризики, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виразитись у неявці за викликом до слідчого, прокурору та суду.

Також підозрюваний не має наміру впливати на свідків та понятих, так як ОСОБА_6 частково визнає вину, не спростовує факту нанесення тілесних ушкоджень.

В зв`язку з вищевикладеним, сторона захисту просить суд апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 .

24 січня 2024 року до Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшло заперечення прокурора Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 на апеляційну скаргу, сформоване в системі «Електронний суд» 23 січня 2024 року.

В обґрунтування заперечення прокурор зазначає, що заперечення сторони захисту щодо виду запобіжного заходу, який обраний оскаржуваною ухвалою слідчого судді є необґрунтованими, а відповідне судове рішення є законним та вмотивованим.

Стверджує, що приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, враховуючи наявні ризики щодо особи підозрюваного у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведенні його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, а тому він може ухилятися від кримінальної відповідальності та існує ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані та місце проживання, а тому ОСОБА_6 шляхом умовлянь або залякувань, може домогтися від них надання неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань. Наведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є найефективнішим, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечити всебічне, повне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

Враховуючи наведене в запереченні на апеляційну скаргу, прокурор просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, слідчий суддя врахував, що за станом здоров`я підозрюваний може утримуватись під вартою, оскільки доказів протилежного слідчому судді не надано.

Тому твердження в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний буде з`являтися на виклики слідчого та суду, не має наміру впливати на свідків та понятих, а тому заслуговує на більш м`який запобіжний захід, колегія суддів не бере до уваги.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, доводи захисника про безпідставність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3