Справа № 935/2558/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

24 листопада 2023 р. Суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

Апеляційна скарга обвинуваченим ОСОБА_3 подана на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2023 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 31.08.2023 між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000187. Визнано винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначено йому узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі строком на 1( один) рік 6 місяців. Звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Вважаю, що у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Отже, обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує вирок суду виключно з підстав, з яких він не може бути оскаржений згідно з положеннями ч.4 ст. 394 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в апеляційній скарзі фактично не згоден з призначеним судом покаранням та просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Водночас, судом першої інстанції ОСОБА_3 призначено покарання, узгоджене сторонами угоди; вирок ухвалено за згодою ОСОБА_3 на призначення покарання, як під час укладення зазначеної угоди, так і в судовому засіданні за участю захисника, що підтверджується звукозаписом судового засідання; судом також виконано вимоги, передбачені ч.4,6,7 ст.474 КПК України, з чим погодилася сторона захисту як обвинувачений так і захисник.

Відповідно до ч.4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_3 не був позбавлений права висловити свою незгоду щодо затвердження зазначеної Угоди під час судового засідання за участю свого захисника та клопотати про надання документів, а саме довідки щодо проходження ним лікування, яка не містить дати її оформлення та викликає певні сумніви, оскільки період стаціонарного лікування зазначений з 22.08.2023 до 02.09.2023, проте лікування проводилося навіть 04.09 та 12.09.2023р., тобто ОСОБА_3 не скористався своїм правом.

Апеляційний суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження в даному випадку, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Так, в ухвалі Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Керуючись ст.ст. 392, 399 ч.4 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя :