Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2711/23
Провадження № 1-кп/332/274/23
УХВАЛА

про об`єднання кримінальних проваджень та призначення справи до судового розгляду

19 грудня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді:ОСОБА_1 ,
при секретарі: прокурора: захисника: обвинуваченого:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 з 23.05.2023 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

30.11.2023 до провадження судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 від 04.12.2023 вищевказана справа передана судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений вважали за можливе призначити справу до судового розгляду по суті. Прокурор клопотав проводити судовий розгляд в закритому засіданні з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема допиту свідків - військових, під час яких буде розголошуватись місця дислокації та базування військової частини. Разом з цим, вважали за доцільне об`єднати в одне провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , що перебуває в провадженні судді ОСОБА_1 з кримінальним провадженням, що перебуває в провадженні судді ОСОБА_6 .

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України,матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Враховуючи, що по двом кримінальним провадженням обвинувачується одна й та ж особа, судове провадження по даним справам фактично не проводилося та враховуючи положення ст. 334 КПК України, суд вважає за необхідне об`єднати два кримінальних провадження в одне, що буде сприяти більш повному та об`єктивному розгляду даних кримінальних проваджень.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження строку обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк попереднього заходу спливає 22.12.2023, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались під час обрання запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою з огляду на недоведеність підстав для цього. Просили обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Строк тримання під вартою ухвалою суду щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обирався 26.10.2023 до 22.12.2023.

Обрання (продовження) такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.

При вирішенні даного питання судом також враховуються положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 у справі «Смирнов проти росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились з часу первісного обрання даного запобіжного заходу слідчим суддею, особу ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованих злочинів та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; небезпеку його переховування від правосуддя, можливості впливу з боку обвинуваченого на свідків, які безпосередньо ще не допитувались в суді.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , на думку суду дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на час проведення підготовчого судового засідання, відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до викладеного та керуючись ст.ст. 217, 314-316, 334, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 332/2711/23 (№ 1-кп/332/274/23) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, об`єднати в одне провадження з матеріалами кримінального провадження № 332/7106/23(№ 1-кп/332/509/23) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України.

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти № 332/2711/23, провадження № 1-кп/332/274/23.

Призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, у закритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 65, на 11-45 год. 19.12.2023.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його в Запорізькому слідчому ізоляторі строком на 60 діб, до 16.02.2024.

Ухвала підлягає оскарженню в частині продовження запобіжного заходу у строки, визначені чинним КПК України.

Суддя ОСОБА_1