Справа № 333/9992/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скаргу Військової частини НОМЕР_1 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 в особі командира військової частини НОМЕР_1 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування.

В скарзі зазначено, що посадовими особами військової частини НОМЕР_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, подане повідомлення від 28.09.2023 за вих.№4904 про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

У відповідь на зазначене вище повідомлення заступник керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, направив на адресу військової частини НОМЕР_1 лист від 20.10.2023 №2907зкп/мл-2023/17-02-2655/23 зареєстрований за вх.№4585/а від 30.10.2023 у якому повідомлялось, що приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 був відсутній на службі лише 5 діб, самостійно повернувся до місця несення служби, достатні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування відносно ОСОБА_4 на теперішній час відсутні.

Із таким рішенням керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі командування військової частини НОМЕР_1 не погоджується, заявник вважає його безпідставним і таким, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Системний аналіз частини 5 статті 407 КК України дає підстави вважати, що у діях ОСОБА_4 наявний склад злочину, оскільки командуванням військової частини НОМЕР_1 жодних дозволів на залишення місце несення військової служби ОСОБА_4 не надавалось, про що зазначалось в повідомленні про злочин.

Заявник зазначає, що законом про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень №3233-IX від 13.07.2023. Цим законом, серед іншого, внесені зміни до статті 407 КК, яка передбачає кримінальну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби.

Зокрема, військовослужбовці притягуються до кримінальної відповідальності за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Таким чином відмова у відкритті кримінального провадження посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, являється протиправною, адже солдат ОСОБА_4 був відсутній на військовій службі 5 (п`ять) діб, це при тому, що після 13.07.2023 чітко встановлено настання кримінальної відповідальності за відсутність військовослужбовця на військовій службі тривалістю понад три доби.

На підставі вищевикладеного, просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, викладені в заяві командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 року.

В судове засідання заявник - командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, представник військової частини НОМЕР_1 надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив її задовольнити в повному обсязі. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заступник керівника першого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя), ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду скарги, надав заяву про розгляд справи без участі представника ТУ ДБР, просив відмовити у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб"єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об"єктивна та суб"єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об"єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кимінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Судом встановлено, що 28.09.2023 року командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності військовослужбовця солдата ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, в якій виклав всі обставини справи та долучив до заяви матеріали службового розслідування .

Листом заступника керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі від 20.10.2023 № 2907зкп/мл-2023/17-02-2655/23 повідомлено, що ОСОБА_4 був відсутній на службі лише 5 діб, самостійно повернувся до місця несення служби, достатні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування відсутні.

Відповідно до п.3 ч. 4 ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, в тому числі проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст.407 КК України, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Приймаючи до уваги, що викладені обставини в повідомлені командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 28.09.2023 року та долучені до нього матеріали службового розслідування містять виклад обставин, які б свідчили на порушення військовослужбовцями встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), положення ч.5 ст.407 КК України, що в свою чергу є підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Таким чином, скарга Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 А7038 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 , яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 216, 303-304 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу Військової частини НОМЕР_1 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особуТериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, на підставі заяви командира військової частини НОМЕР_1 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_3 від 28.09.2023 року до вищевказаного органу та виконати інші дії, передбачені ст.214 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідча суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1