Справа № 404/1165/24
Номер провадження 1-кп/404/64/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000051 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Назарівка Кропивницького району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, позбавленої батьківських прав, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 17.08.2012 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровоград, за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням терміном на 2 роки;

- 20.12.2019 року вироком Ленінського районного суду м.Кіровоград, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 14.11.2023 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

В період дії воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX) із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні, продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 11.02.2023 р. № 2915-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023, № 3057-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023, № 3275-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 27 липня 2023 року строком на 90 діб. Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023, № 3429-IX передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Так, 04.01.2024 року близько 18 години 48 хвилин, в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 прийшла до приміщенні магазину «Велмарт», що розташований в м. Кропивницький, вул. Ю.Коваленка, 2а та належить ТОВ «Фудком». В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , впевнившись, що її дії не будуть помічені, перебуваючи в приміщені магазину «Велмарт», шляхом вільного доступу з торгівельних полиць здійснила крадіжку: набору свічок ароматизованих «Berry Cocktail», Ягідний коктейль 6 шт., вартістю 45 гривень 99 копійок; акумулятора зовнішнього з індикатором «Power Bank TREQA TR937 Tipo C/iPhone/Micro/ Usd 10000 MAH», в кількості 2-х штук, вартістю 1097 гривень 78 копійок; безпровідних навушників «Wireless Clip-Ob Heardset TREQA BT-02», вартістю 318 гривень 00 копійок; портативної колонки «TREQA True Wireless Stereo Yt-573», вартістю 339 гривень 45 копійок, які в подальшому поклала до своєї сумки.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 з викраденим майном направилась на вихід з магазину, оминувши касову зону, однак її дії не були доведені до кінця, так як вона була зупинена працівниками охорони на виході з магазину.

Тим самим, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 могла спричинити ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 1801 гривня 22 копійки.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїла закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 стю185 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, показала про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким вона 04.01.2024 року викрала з магазину «Велмарт» намагалась викрасти з магазину набір свічок, акумулятор та портативну колонку та була затримана працівниками магазину. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією її дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є закінченим замахом на умисний тяжкий злочин, особу винної, яка характеризується посередньо, офіційно не працевлаштована, не одружена, позбавлена батьківських прав, на обліках в лікарнях не перебуває, знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу емоційно-нестабільного розладу, раніше судима, вчинила злочин в період іспитового строку.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, не одружена, позбавлена батьківських прав, вчинила закінчений замах на умисний тяжкий злочин під час іспитового строку, суд вважає за можливе попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення їй за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Беручи до уваги те, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.11.2023 року ОСОБА_3 засуджено до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і вона вчинила кримінальне правопорушення протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Так як судом призначається покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, ОСОБА_3 перебуває під вартою, враховуючи встановлені раніше обставини, які визначені ст.178 КПК України та ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання суду запобігання спробам вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду неможливе у разі застосування до вказаного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.11.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 09 лютого 2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; товари залишити ТОВ «Фудком».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 3786 грн. 40 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1