Справа № 991/944/24
Провадження 1-кс/991/956/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000350 від 31.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 .

У поданій скарзі зазначені наступні обставини.

Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 31.10.2022.

26.10.2022 відносно ОСОБА_5 складено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в рамках кримінального провадження №0000164 від 01.04.2021.

31.10.2022 постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 , ОСОБА_5 оголошено у розшук, у зв`язку із відсутністю підозрюваної за своїм постійним місцем проживання та невстановленням її фактичного місцезнаходження. 31.10.2022 постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 матеріали відносно ОСОБА_5 виділені з кримінального провадження №0000164 від 01.04.2021, у зв`язку з оголошенням підозрюваної у розшук та були зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000350. Окрім того, 31.10.2022 постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 31.10.2022 зупинене, у зв`язку з розшуком підозрюваної ОСОБА_5 .

На думку захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.10.2022 є необґрунтованим, оскільки з тексту повідомлення про підозру не вбачається наявності будь-якого складу злочину в діях ОСОБА_5 , у тому числі, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, до того ж вказане повідомлення про підозру не було вручене в порядку, встановленому КПК України.

Захисником наголошено, що згідно повідомлення про підозру ОСОБА_5 06.11.2020, знаходячись в приміщенні Філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця», що розташована по проспекту Повітрофлотському, 9 у м. Києві, внесла до офіційних документів: «Протокол від 05 листопада 2020 р. ПЛР тестування» та «Протокол 2 Уповноваженої особи філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця»», шляхом їх підписання, відомості, які частково не відповідають дійсності. В подальшому ОСОБА_5 10.11.2020 супровідним листом №ЦОЗ- 07/5542 надіслала на адресу Департаменту категорійного управління, Апарату директора з економічної безпеки та Офісу з антикорупційної політики AT «Укрзалізниця» Протокол від 05.11.2020 ПЛР-тестування, що містить завідомо неправдиві відомості з метою отримання дозволу на укладення Філією договору із ТОВ «Медичний центр здоров`я» із закупівлі послуг ПЛР тестування. Таким чином, за версією слідства, ОСОБА_5 вчинила внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та їх видачу, а відтак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

У той же час, суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину характеризується виключно прямим умислом. Поряд з цим, за доводами сторони захисту, досудовим розслідуванням об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , використовуючи необізнаність та відсутність навиків і досвіду роботи ОСОБА_5 , у сфері закупівель, за відсутності представників ТОВ «Діагностика здоров`я» та ТОВ «ІММД», забезпечили підконтрольною ним Уповноваженою особою Філії ОСОБА_5 формальну оцінку наявних пропозицій учасників та визначення переможцем ТОВ «Медичний центр здоров`я», яка у свою чергу не усвідомлювала та не могла усвідомлювати злочинного характеру своїх дій. За такого, як стверджує захисник, досудовим розслідуванням правильно встановлена відсутність умислу ОСОБА_5 на вчинення протиправних дій, що виключає суб`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Окрім того, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину характеризується активною поведінкою-діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища. Згідно доводів захисника, документи «Протокол від 05 листопада 2020 р. ПЛР тестування» та «Протокол 2 Уповноваженої особи філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця»» готувала не ОСОБА_5 , а начальник відділу тендерно-договірної роботи Філії ОСОБА_9 на виконання вказівок ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , від яких ОСОБА_5 була повністю матеріально та адміністративно залежна. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 на момент підписання спірних документів повністю довіряла ОСОБА_8 та не могла припустити, що остання надасть вказівку готувати документи, які містять відомості, що повність чи частково не відповідають дійсності. У зв`язку з відсутність необхідного досвіду та знань у сфері закупівель, ОСОБА_5 не перевірила належним чином інформацію, яка міститься у «Протокол від 05 листопада 2020 р. ПЛР тестування» та «Протокол 2 Уповноваженої особи філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця»» до їх підписання, таким чином можливо допустила службову недбалість, що було об`єктом внутрішнього службового розслідування AT «Укрзалізниця», у той же час в діях ОСОБА_5 відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Поряд з цим захисник зауважив, що кримінальна відповідальність за службову недбалість, передбачена ст.367 КК України, настає виключно у разі, якщо такими діями було завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Разом з тим, діями ОСОБА_5 будь-яка шкода заподіяна не була. ОСОБА_5 своїм Протоколом 3 від 18.12.2020, враховуючи наявні зауваження, з метою дотримання діючого порядку погодження закупівель, прийняла рішення про відміну закупівлі Послуг з ПЛР тестування.

За наведеного, на переконання захисника, в діях ОСОБА_5 відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, що свідчить про незаконність та необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Захисник додав, що ані повідомлення про підозру, ані повістки про виклик не були вручені/направлені ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, а саме відповідно до вимог ч.7 ст.135 КПК України, хоча на момент оголошення ОСОБА_5 у розшук та зупинення досудового розслідування детективу було достеменно відомо місце проживання ОСОБА_5 у Державі Ізраїль. 06.12.2022 адвокатом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 було направлено офіційне повідомлення до органу досудового розслідування про місцезнаходження (місце перебування) ОСОБА_5 у Державі Ізраїль за адресою: АДРЕСА_4). За таких обставин, на думку захисника, досудове розслідування у кримінальному провадження №0000350 від 31.10.2022 має бути відновлене. Разом з тим, незважаючи на офіційне повідомлення про місце проживання ОСОБА_5 , органом досудового розслідування не були усунуті порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства, при повідомленні про підозру та направленні повісток про виклик ОСОБА_5 для участі у слідчих/процесуальних діях не направлялися.

Окрім того захисник додав, що ОСОБА_5 ще 01.03.2022 виїхала за межі України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та фактичною небезпекою для її життя. Оскільки ОСОБА_5 перетинала державний кордон України через офіційний пункт пропуску, дані про її виїзд за межі України у вказану дату в обов`язковому порядку мають міститись в органах митної служби України. Таким чином, повідомлення про підозру має бути вручене ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 135 КПК України.

До того ж, згідно тексту постанови старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 від 31.10.2022 про оголошення у розшук підозрюваної, ОСОБА_5 надіслано повістку про виклик до Національного бюро для допиту як підозрюваної 26.10.2022 поштовим зв`язком за адресою її фактичного місця проживання (квартира АДРЕСА_1 ) на 28.10.2022 о 10год 00хв. Також цю ж повістку скеровано ОСОБА_5 у месенджер WhatsАрр на її особистий мобільний номер. Проте така повістка про виклик ОСОБА_5 направлена з порушенням вимог ст.135 КПК України, оскільки не направлена у спосіб, передбачений ч.7 ст.135 КПК України та надіслана з порушенням вимог ч.9 ст.135 КПК України.

Таким чином, сторона захисту стверджує, що ОСОБА_5 , як підозрювана, жодного разу не була викликана до органу досудового розслідування в установленому законом порядку.

У зв`язку з наведеним захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, від 26 жовтня 2022 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 скаргу на повідомлення про підозру підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з викладених в ній підстав.

Детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, вважав, що відсутні підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.10.2022.

Заслухавши позиції учасників, дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, інші матеріали, надані учасниками під час розгляду, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів наданих сторонами, слідчий суддя встановив, що 26.10.2022 відносно ОСОБА_5 складено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в рамках кримінального провадження 0000164 від 01.04.2021.

У подальшому, 31.10.2022 постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 , ОСОБА_5 оголошено у розшук, у зв`язку з відсутністю підозрюваної за своїм постійним місцем проживання та невстановленням її фактичного місцезнаходження. 31.10.2022 постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 матеріали відносно ОСОБА_5 виділені з кримінального провадження №0000164 від 01.04.2021, у зв`язку з оголошенням підозрюваної у розшук та були зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000350. 31.10.2022 постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_3 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 31.10.2022 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваної ОСОБА_5 .

На думку захисника повідомлення про підозру ОСОБА_5 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Право на оскарження повідомлення про підозру на досудовому провадженні передбачено п.10 ч.1 ст.303 КПК України. При цьому, із такою скаргою підозрюваний чи його захисник можуть звернутися після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Підстави для повідомлення особі про підозру, процедура та строки вручення повідомлення про підозру та вимоги щодо оформлення повідомлення про підозру врегульовані Главою 22 КПК України.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема, у випадку, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст.278 КПК України).

Водночас КПК України не містить положень, якими б були визначені підстави для скасування повідомлення про підозру.

Проте з огляду на вищенаведені норми при розгляді скарги на повідомлення про підозру перевірці підлягають: існування визначених підстав для повідомлення особі про підозру; дотримання вимог КПК України щодо оформлення повідомлення про підозру; дотримання вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалося вище, скарга на повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути подана, зокрема, підозрюваним та його захисником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом ( п.10 ч.1 ст.303 КПК України).

Оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_5 складене 26.10.2022. Із скаргою на повідомлення про підозру захисник ОСОБА_4 звернувся до суду 02.02.2024.

На момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрите, обвинувальний акт до суду не передано.

Отже, скаргу подано після спливу двох місяців, що відповідає вимогам, встановленим п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Захисник вказав на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, який інкримінується ОСОБА_5 , оскільки відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, з огляду на відсутність умислу ОСОБА_5 на вчинення протиправних дій. У той же час, за доводами захисника відсутня і об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину, оскільки документи «Протокол від 05 листопада 2020 р. ПЛР тестування» та «Протокол 2 Уповноваженої особи філії «Центр охорони здоров`я» AT «Укрзалізниця»» готувала не ОСОБА_5 , а начальник відділу тендерно-договірної роботи Філії ОСОБА_9 на виконання вказівок ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , та ОСОБА_5 на момент підписання спірних документів повністю довіряла ОСОБА_8 та не могла припустити, що документи містять відомості, що повністю чи частково не відповідають дійсності. Поряд з цим захисник наголошував, що діями ОСОБА_5 будь-яка шкода заподіяна не була. До того ж ОСОБА_5 своїм Протоколом 3 від 18.12.2020 прийняла рішення про відміну закупівлі Послуг з ПЛР тестування. Тож як наголошував під час судового розгляду захисник, в діях ОСОБА_5 відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення, у тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Таким чином, на думку сторони захисту, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.10.2022 є необґрунтованим та не підтвердженим жодним доказом.

Водночас, надані слідчому судді для огляду матеріали не виключають участі ОСОБА_5 у досліджуваних подіях.

Дослідивши надані учасниками матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки наведені стороною обвинувачення докази з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрювану ОСОБА_5 із кримінальним правопорушенням на даному етапі досудового розслідування. Однак в подальшому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Поряд з цим не виключається можливість зміни кваліфікації діяння особи, за встановлення такої необхідності, зокрема якщо будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акту щодо підозрюваного.

Поряд з цим кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Із наданих сторонами матеріалів вбачається, що наведені у повідомленні про підозру від 26.10.2022 обставини вказують на причетність ОСОБА_5 до подій, що досліджуються в рамках даного кримінального провадження та відповідно до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, що виправдовує подальше розслідування.

При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

За такого, питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі дії ОСОБА_5 склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані ч.1 ст.366 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

З огляду на вищевикладені обставини слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, оскільки зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами об`єктивно пов`язується можлива причетність ОСОБА_5 до вищевказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в тексті повідомлення про підозру від 26.10.2022.

Тож слідчий суддя приходить до висновку, що захисником не доведено необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

В той же час слідчим суддею не приймаються і доводи захисника про те, що ОСОБА_5 не повідомлена про підозру від 26.10.2022 належним чином, з огляду на наступне.

Згідно доводів захисника, станом на момент оголошення ОСОБА_5 у розшук та зупинення досудового розслідування (31.10.2022) детективу було достеменно відомо місце проживання ОСОБА_5 у Державі Ізраїль. За такого, повідомлення про підозру та повістки про виклик мали бути вручені/направлені ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ч.7 ст.135 КПК України.

У той же час захисник зазначає, що ним було направлено офіційне повідомлення до органу досудового розслідування про місцезнаходження (місце перебування) ОСОБА_5 у Державі Ізраїль за адресою: АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_2 ) саме 06.12.2022.

Окрім того, як встановлено з матеріалів, відповідно до постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 31.10.2022 про оголошення у розшук підозрюваної, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 та неможливістю вручення їй письмового повідомлення про підозру особисто, того ж дня його вручено їй у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень:

-надіслано поштою за адресою: АДРЕСА_3 (фактичне місце проживання), що підтверджується накладною 499 та описом вкладень в цінний лист про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

-вручено під розписку Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району», що здійснює обслуговування місця проживання ОСОБА_5 (представнику цього підприємства ОСОБА_10 ).;

-надіслано за допомогою месенджера WhatsАрр на її особистий мобільний номер (надані скріншоти листування).

Проте, за твердженнями захисника, ОСОБА_5 ще 01.03.2022 (до повідомлення їй про підозру) виїхала за межі України у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

З наданої до суду детективом ОСОБА_3 довідки (датованої 31.10.2022) щодо перетинання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного кордону вбачається, що остання здійснювала перетин державного кордону на «Виїзд» 19.10.2019 та на «В`їзд» 23.10.2019. Відомостей про те, що ОСОБА_5 знову виїжджала за межі території України 01.03.2022, як про це стверджує захисник, матеріали провадження не містять та учасниками не надано.

На підставі наведеного слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про необґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.10.2022, як підставу для скасування такого, оскільки захисник насправді пред`являє до оцінки наданих доказів такі ж високі вимоги, як під час розгляду обвинувального акту по суті. Однак, питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні конкретного кримінального правопорушення здійснюється судом, шляхом оцінки доказів відповідно до положень ст. 94 КПК України - за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи. У зазначеній справі слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін.

Зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 26.10.2022 слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Водночас, захисником не наведено у скарзі обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, тому на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру від 26.10.2022 вручене за відсутності достатніх підстав для підозри.

Інші обставини, на які посилається захисник у скарзі, також не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування, та відносяться до питань, які є предметом судового розгляду, а не судового контролю з боку слідчого судді.

У контексті наведеного слід зазначити, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1