Справа № 352/1343/23
Провадження № 1-кп/352/219/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000083 від 23.02.2023 р. про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Узин, Тисменицького району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неофіційно працюючого різноробочим на приватних новобудовах, з базовою середньою освітою, не одруженого, утриманці відсутні, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатам будь-якої не обирався, раніше судимого : 31.10.2008 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненням від відбування призначеного покарання і встановленням іспитового строку терміном 2 роки; 24.12.2009 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; 23.09.2010 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст.ст. 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці; 05.12.2011 р. Тисменицьким райсудом за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. Звільненого 21.06.2013 р. по відбуттю покарання; 12.12.2016 р. Тисменицьким райсудом за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді арешту строком на 3 місяці. Звільненого 20.02.2017 р. по відбуттю покарання; 28.01.2021р. Тисменицьким райсудом за ст.ст. 185 ч. 2, 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч.ч. 1, 4 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, з конфіскацією майна; 05.04.2021 р. Коломийським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; якому пам`ятка про його права та обов`язки вручена під розписку, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , неофіційно працюючого конюхом на приватних сільськогосподарських угіддях, інваліда другої групи, з базовою середньою освітою, не одруженого, утриманці відсутні, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатам будь-якої не обирався, раніше судимого : 05.12.2011 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненням від відбування призначеного покарання і встановленням іспитового строку терміном 1 рік; 19.03.2012 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Умовно-достроково звільненого 21.03.2014 р. від відбуття призначеного покарання з невідбутою частиною покарання 11 місяців 4 дні; 17.09.2014 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 28.01.2021 р. Тисменицьким райсудом за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді арешту строком на 3 місяці. Звільненого 25.06.2021 р. по відбуттю покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення.

Підсудний ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення.

Вказаний злочин підсудні вчинили при таких обставинах:

24 лютого 2022 р. указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому Указами Президента України дію воєнного стану на всій території України неодноразово продовжувалося і він діє по даний час.

ОСОБА_4 , маючи незняті та непогашені у встановленому Законом порядку судимості за вчинення злочинів проти власності, у невстановлений досудовим розслідування час вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , який також мав незняті та непогашені у встановленому Законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, з метою повторно таємного викрадення чужого майна (крадіжка), з будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в приміщенні вказаного будинку зберігає свої особисті речі ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , у період з 13.02.2023 р. по 14.02.2023 р. (більш точний час скоєння кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено), в темну пору доби прийшли до будинку АДРЕСА_1 та діючи умисно, за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку воріт зайшли на подвір`я вказаного домоволодіння, де переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до житлового будинку. Тут обвинувачені на підвіконні житлового будинку відшукали ключ від його вхідних дверей, за допомогою якого відчинили дверний замок та незаконно проникли в середину помешкання, власником якого є потерпіла ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на таємне викрадення майна потерпілої, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , обшукали будинок та віднайшли і викрали із шафи вітальної кімнати належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: пляшку коньяку торгової марки «Десна», чотири зірки, об`ємом 0,5 л., вартістю 140 грн.; пляшку вишневого коктейлю торгової марки «Віват», об`ємом 0,75 л., вартістю 140 грн.; пляшку вина торгової марки «Bolgrad» BIANCO DOLCE, біле напівсолодке, об`ємом 0,75 л., вартістю 126 грн.; пляшку горілки торгової марки «Княгинин» Карпатська Вершина, об`ємом 0,25 л., вартістю 68 грн.; пляшку бальзаму торгової марки «Княгинин» Прикарпатський, об`ємом 0,5 л., вартістю 219 грн.; пляшку горілки торгової марки «Nemiroff», Lex, об`ємом 0,5 л., вартістю 333 грн.; пляшку горілки торгової марки «Хлібний Дар», об`ємом 0,5 л., вартістю 100 грн. Викрадені алкогольні напої підсудні поскладали у мішки, які взяли із собою заздалегідь.

Після цього, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд шляхом його розпиття. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 126 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідування час, вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якого було виділено в окреме провадження, з метою повторного таємного викрадення чужого майна з будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в приміщенні вказаного будинку, що належить ОСОБА_9 , який перебуває у фактичному користуванні його матері ОСОБА_8 , останньою зберігаються придбані нею товарно-матеріальні цінності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 обвинувачені разом із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої було виділено в окреме провадження, у період з 15.02.2023 р. по 22.02.2023 р. (більш точний час скоєння кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено), в темну пору доби прийшли до будинку АДРЕСА_1 , де шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку, увійшли на територію вказаного господарства, та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вхідних дверей господарського приміщення (гаража).

Продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої було виділено в окреме провадження, діючи як співвиконавці, через незачинені двері, незаконно проникли до середини гаражного приміщення, де віднайшли та умисно, повторно, таємно викрали 4 поліпропіленових мішки із ярим очищеним вівсом для посіву, вагою 30 кг. кожен, вартість якого становить 300 грн., а також знайшли та викрали 2 металевих газових балони з написом «Пропан», без газу, вартістю 1 450 грн. кожен.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої було виділено в окреме провадження, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, виламали врізний замок вхідних дверей та незаконно проникли до середини житлового будинку приміщення літньої кухні, де віднайшли та умисно, повторно, таємно викрали велосипед марки «Friendly» вартістю 2 933 грн. та 1 мішок цукру, вагою 49 кг., вартістю 1 449 грн.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якого було виділено в окреме провадження, попрямував до житлового будинку, де невстановленим в ході досудового розслідування предметом пошкодив запірну скобу вхідних дверей другого поверху та незаконно проник всередину житлової кімнати помешкання, при цьому ОСОБА_5 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якої було виділено в окреме провадження, виконуючи свою роль у вчиненні злочину, стояли на сторожі з метою уникнення викриття їхніх незаконних дій сторонніми особами.

Перебуваючи всередині житлового будинку ОСОБА_4 , діючи умисно, обшукав кімнати другого поверху житлового будинку, де віднайшов та викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме: пляшку вина ігристого торгової марки «Французький бульвар» «Gold», об`ємом 0,75 л., солодке, біле, вартістю 122 грн.; пляшку віскі торгової марки «Jack Daniels», об`ємом 1 л., вартістю 1 130 грн.; пляшку коньяку торгової марки «Французький бульвар» три зірки, об`ємом 0,25 л., вартістю 91 грн.; пляшку коньяку торгової марки «Vаziani», чотири зірки, об`ємом 0,5 л., вартістю 155 грн.; пляшку коньяку торгової марки «Жан-Жак» об`ємом 0,5 л., вартістю 193 грн. та пару золотих дитячих сережок, вагою 4 г, 585 проби, а всього майна загальною вартістю 8 990,01 грн., які помістив до пакету, який взяв із собою заздалегідь, та виніс з середини приміщення житлового будинку.

Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої було виділено в окреме провадження, діючи як співвиконавці, частину викраденого майна помістили на викрадений велосипед, а іншу частину майна несучи у руках, доставили до помешкання ОСОБА_4 , де його і заховали в одній із житлових кімнат, тобто розпорядились викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок неправомірних дій обвинувачених потерпілій ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 19 163,01 грн.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні пред`явленого їм в обвинувальному акті злочину визнали повністю, в скоєному щиро розкаялися і вибачившись перед потерпілою дали суду показання, в яких повністю підтвердили обставини скоєного ними кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Також суду показали, що дуже шкодують за наслідками скоєного. Їм соромно за скоєне перед потерпілою та знайомими односельчанами. Підсудні просить суд суворо їх не карати та при призначенні покарання врахувати, що неправомірні діяння скоїли внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, а всі заподіяні потерпілій матеріальні збитки відшкодували в повному обсязі в добровільному порядку. Крім того, при призначенні покарання обвинувачені просять врахувати неналежний стан їхнього здоров`я, а саме, що ОСОБА_4 окрім інших тяжких захворювань, являється носієм вірусу імунодефіциту людини ВІЛ, а ОСОБА_5 являється інвалідом другої групи, як і те що останній має наречену та найближчим часом має намір створити сім`ю і жити законослухняним громадянином.

Потерпіла ОСОБА_8 , подала суду письмову заяву, змістом якої стверджується, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю відшкодували спричинену їй злочином шкоду, жодних претензій до останніх не має. Просить суд суворо обвинувачених не карати та не призначати їм покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства. Окрім того, просила кримінальне провадження розглядати за її відсутності.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду свої доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнали повністю, а також те, що вони не оспорюють фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів, розуміють неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудних та дослідженням доказів, які характеризують їхні особи. Обвинувачені та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні всі докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, так як вони в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно вчинили таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішеньта застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченим, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудних обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудні в скоєному щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину, заподіяні потерпілому своїми неправомірними діяннями збитки відшкодували в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудним покарання, суд враховує думку потерпілої щодо несуворості міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як і те, що останні вкрай негативно ставляться до вчиненого; неправомірні діяння скоїли внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища; працюючи хоч і неофіційно проте займаються суспільно-корисною працею від якої мають нерегулярних легальний дохід; мають постійне місце проживання за яким характеризуються посередньо; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебувають; мають незадовільний стан здоров`я, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 являється інвалідом другої групи, а обвинувачений ОСОБА_4 окрім ряду тяжких захворювань являється носієм вірусу імунодефіциту людини ВІЛ ; раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи всі вищеперелічені пом`якшуючі обставини, дані про особи підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ними неправомірного діяння і впливають на пом`якшення покарання, суд вважає можливим застосувати до обвинувачених норми ст. 69 КК України та призначити їм основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 185 ч. 4 КК України, проте у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для їхнього виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Окрім того, застосовуючи до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 норми ст. 69 КК України, суд приймає до уваги, що у будь-якому разі встановлені обставини, які пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винним навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним та несправедливим.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ними, з покаранням призначеним останнім.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити без змін у виді тримання під вартою.

Питання щодо обрання чи заміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою, а строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 10.05.2023 р., зарахувавши при цьому термін його попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, виходячи з розрахунку, у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

З набранням вироком законної сили, з метою його виконання, ОСОБА_5 , затримати та взяти під варту. Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : (а.с. 150) ліхтар, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області повернути за приналежністю потерпілій ОСОБА_8 ; (а.с. 152) полімерний мішок із вмістом кристалічного цукру, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути за приналежністю потерпілій ОСОБА_8 ; (а.с. 152) полімерний ящик, який заповнений склотарою від алкогольних напоїв, а саме: пляшки шампанського Французький бульвар «Gold», об`ємом 0,75 л., пляшки горілки «Nemiroff», Lex об`ємом 0,5 л., пляшки горілки «Хлібний Дар» об`ємом 0,5 л., пляшки віскі «Jack daniels» об`ємом 1 л., пляшки коньяку «Десна», об`ємом 0,5 л., пляшки коньяку «Жан-Жак» об`ємом 0,5 л., пляшки коньяку «Віват» об`ємом 0,75 л., пляшки коньяку «Французький бульвар» об`ємом 0,25 л., пляшки вина «Болград» об`ємом 0,75 л., пляшки коньяку «Viziani» об`ємом 0,5 л., пляшки горілки «Карпатська вершина» об`ємом 0,25 л. та пляшки бальзаму «Прикарпатський» об`ємом 0,5 л, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 (м.Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити; (а.с. 154, 156) висновки судових екпертиз № СЕ-19/109-23/3436 ТР від 17.03.2023 р., № СЕ-19/109-23/3457-Д від 20.03.2023 р. та № СЕ-19/109-23/5732-Д від 19.05.2023 р. зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави по 3749,58 грн. з кожного понесених НДЕКЦ МВС України в Івано-Франківській області судових витрат на проведення судових експертиз.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захисникам та обвинуваченим негайно, після його проголошення.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ