Справа № 565/243/24
Провадження № 1-кс/565/62/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м.Вараш

Слідчий суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника особи, щодо якої вирішується

питання захисту прав адвоката ОСОБА_4 ,

представників державного органу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 в порядку виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшло клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України з вимогами вжити заходів до звільнення ОСОБА_7 , позбавленого свободи та безпідставно утримуваного у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за відсутності будь-якого судового рішення про затримання чи тримання під вартою.

Свою заяву адвокат ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 07.02.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 безпідставно на блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на в`їзді до м.Вараш Рівненської області затримано ОСОБА_7 , якого в супроводі доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де його утримували під конвоєм протягом дня та насильно примушували пройти військово-лікарську комісію (надалі - ВЛК) та підписати незаповнені бланки документів. Станом на 08:00 год. 08.02.2024 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжують і надалі безпідставно утримувати ОСОБА_7 у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою слідчого судді від 08.02.2024 уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язано негайно доставити ОСОБА_7 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення його свободи, а також надати належним чином завірену копію судового рішення, яке набрало законної сили, яким передбачено обмеження його особистої свободи, або належним чином завірені копії інших документів, що надають правові підстави для позбавлення його свободи.

Ухвалу слідчого судді виконано не було, ОСОБА_7 в судове засідання не доставлений. З письмової інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.02.2024 вбачається, що виконати ухвалу слідчого судді від 08.02.2024 та доставити в судове засідання ОСОБА_7 не представляється можливим у зв`язку з відправленням його о 08:00 год. 08.02.2024 у складі команди до ВЧ НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Зважаючи на те, що на момент розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 . ОСОБА_7 не перебуває на території поширення юрисдикції слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області, беручи до уваги думку прокурора та представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не заперечували проти розгляду скарги у відсутності ОСОБА_7 , а також враховуючи, що інтереси ОСОБА_7 під час розгляду даної скарги в суді представляє його представник адвокат ОСОБА_4 , судом ухвалено про розгляд скарги у його відсутності.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 під час розгляду скарги її вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_7 проживає у Черкаській області, 07.02.2024 проїжджав блок-пост «Рідне місто» неподалік м.Вараш Рівненської області, на якому його зупинили. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 наказали йому проїхати разом з ними до ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте покинути цю установу в подальшому не дозволили. У нього відібрали документи, що посвідчують його особу, та мобільний телефон, під конвоєм супроводили до медичного закладу, де змусили пройти медичний огляд. Незважаючи на наявність у нього захворювання, яке згідно з нормативними документами свідчить про його непридатність до військової служби у мирний час та обмежену придатність у військовий час, документ про проходження ним ВЛК містить висновок про його придатність до військової служби. Що з ним відбувалось протягом 07.02.2024 та відбувається на даний час, адвокату ОСОБА_4 невідомо, оскільки на зв`язок з моменту затримання ОСОБА_7 виходив лише один раз увечері 07.02.2024 та повідомив, що його тримають у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Адвокат ОСОБА_4 припускає, що ОСОБА_7 досі усе ще утримується у ІНФОРМАЦІЯ_5 , маючи при цьому незадовільний стан здоров`я. Захисник наголошувала на безпідставному обмеженні свободи пересування ОСОБА_7 та порушенні його прав, оскільки, крім незадовільного стану здоров`я, у ОСОБА_7 наявні інші обставини для відстрочки від призову за мобілізацією, адже тато та мачуха його дружини є інвалідами ІІ групи.

Прокурор в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та висловив міркування, що процедура обмеження ОСОБА_7 у праві вільного пересування пов`язана з його мобілізацією, даний випадок не відноситься до незаконного обмеження чи позбавлення волі в порядку КПК України, а тому права ОСОБА_7 в порядку ст.206 КПК України судовому захисту не підлягають.

В судовому засіданні представники ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вимоги скарги не визнали та пояснили, що ОСОБА_7 після вторгнення російської федерації в Україну в порушення вимог законодавства не став на військовий облік, ухилившись від нього. Законодавство з приводу військової служби, що діє в Україні під час воєнного стану, надає працівникам РТЦК та СП повноваження щодо доставлення таких осіб для уточнення облікових даних до центрів. Після зупинки 07.02.2024 ОСОБА_7 було з`ясовано, що він не перебуває на військовому обліку, і у зв`язку з мобілізацією він був направлений для проходження ВЛК з метою встановлення придатності до військової служби. Він був оглянутий профільними лікарями, якими, крім іншого, було встановлено наявність у нього захворювання, яке, на думку адвоката ОСОБА_4 , унеможливлює його військову службу червоного плаского лишаю, проте згідно з висновком ВЛК, ОСОБА_7 визнаний придатним до військової служби. Будь-яких документів у підтвердження права на відстрочку від призову ОСОБА_7 не подав, у зв`язку з чим він був призваний за мобілізацією, про що йому було оголошено наказ № 33 від 07.02.2024 про призов до ВЧ НОМЕР_1 . ОСОБА_7 розмістили у попередньому пункті збору військовослужбовців та він готувався до вибуття у військову частину, а 08.02.2024 у відповідності з вищезазначеним наказом вибув у складі команди до вказаної військової частини. На час розгляду клопотання, як пояснили представники ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 прибув до ВЧ НОМЕР_1 та зарахований до її складу. Як пояснили представники ІНФОРМАЦІЯ_3 , ані утримання, ані затримання ОСОБА_7 не вчинялось, натомість його сповістили, розмістили та у встановленому порядку призвали на військову службу за мобілізацією, а процедура такого призову не є добровільною та не залежить від волі особи, яка призивається. ОСОБА_7 не утримувався незаконно у ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно нього виконувались встановлені законом процедури призову під час мобілізації, і на даний час він перебуває на службі.

Заслухавши пояснення та міркування учасників судового розгляду скарги, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з Витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 № 33 від 07.02.2024 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу по мобілізації», 07 лютого 2024 року солдата ОСОБА_7 призвано на військову службу по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 .

Як вбачається з Поіменного списку № 957 від 07.02.2024 військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_2 у команду А НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_7 08.02.2024 о 08:00 год. вибув у супроводі у складі команди, та о 13:59 год. того ж дня прийнятий уповноваженою військовою службовою особою у пункті зустрічі ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до п.п.10, 18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, що стосуються порядку притягнення осіб до кримінальної відповідальності у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення.

Прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час розгляду скарги повідомлено, що згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал НП», а також Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_7 у період з 07 лютого 2024 року і по даний час не затримувався уповноваженими особами Вараського РВП ГУНП в Рівненській області в рамках кримінального процесуального чи адміністративного законодавства України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Як встановлено у п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.

Аналіз змісту положень статті 206 КПК України свідчить про те, що у розумінні цієї норми незаконним затриманням особи є її тримання під вартою, позбавлення свободи без судового рішення, або незвільнення з-під варти після внесення застави. Натомість службові особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Судом встановлено, що у даному випадку має місце незгода ОСОБА_7 з діями уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язаними з його призовом на військову службу по мобілізації. Відтак, заявник не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

У відповідності до ст.ст.22, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах, або у строки, визначені командирами військових частин.

У п.59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08.06.1976 Європейський суду з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам статті 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення статті 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя».

Суд констатує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбаченим ст.65 Конституції України, відтак, не є незаконним утриманням особи.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування у даному випадку положень ст.206 КПК України та ухвалення рішення про звільнення ОСОБА_7 як особи, позбавленої свободи.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними з мобілізацією, судовий захист таких прав здійснюється в порядку адміністративного судочинства, шляхом звернення до компетентного адміністративного суду з відповідним позовом, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 24, 26, 206, 305, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 , поданої в порядку ст.206 КПК України щодо виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини відмовити.

У відповідності до ст.309 КПК України, дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1