Справа №487/7054/23
Провадження №1-кп/487/765/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 110 і ч.3 ст. 436-2 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 110 і ч.3 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченої ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, просив про його задоволення.

В клопотанні посилався на обґрунтованість підозри у вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень, передбчанних ч.1 ст. 110 і ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, крім того, може здійснювати незаконний вплив на свідків працівників АТ «Миколаївобленерго, з метою спонукання останніх змінити свої свідчення, також може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме може продовжити виправдовувати, заперечувати збройну агресію РФ проти України, здійснити публічні заклики щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Тому вважає, що вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої просила в задоволенні клопотання відмовити, зазначивши, що зазначені прокурором ризики є надуманими, перебільшеними та не доведеними, тому просила обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки обвинувачена не має наміру переховуватися від суду, заміжня, позитивно характеризується сусідами та ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», має сина, немає закордонний паспорту, тому не зможе виїхати за межі України, не може впливати на свідків, оскільки з нею працівники АТ «Миколаївобленерго», які є свідками у даному кримінальному провадженні не спліскуються, вона вже ізольована від суспільства, навіть не має можливості спілкуватися через соціальні мережі, оскільки під час обшуку вилучені телефон, комп`ютер, у вчиненому обвинувачена розкаюється, тому не буде виправдовувати, заперечувати збройну агресію РФ проти України, здійснити публічні заклики щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку. Крім того, раніше не судима, має родину, чоловік обвинуваченої, через наявні у нього захворювання, потребує майже постійного догляду та допомоги.

В судовому засіданні обвинувачена підтримала думку свого захисника, просила в задоволенні клопотання прокурора відмовити, просила обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, щоб побути разом із родиною.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.08.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченої 07.12.2023 закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченої строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу.

Так, докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємих їй кримінальних правопорушень, одне із яких, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів та санкція якого передбачає покарання строком від 5 до 8 років позбавлення волі.

Крім того, суд приходить до переконання про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та з 2018 по 2023 систематично виїжджала за межі території України, крім того, може здійснювати незаконний вплив на свідків працівників АТ «Миколаївобленерго, з метою спонукання останніх змінити свої свідчення, також може вчинити інші кримінальні правопорушення, а саме може продовжити виправдовувати, заперечувати збройну агресію РФ проти України, здійснити публічні заклики щодо зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також суд бере до уваги особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, неповнолітніх дітей немає, має зареєстроване місцем проживання, працювала офіційно.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачена раніше не судима, працювала, заміжня, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та реєстрації, не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені обставини у своїй сукупності виправдовують продовження обвинуваченої ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строків на 60 днів до 01.02.2024 включно, оскільки інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, виходячи із обставин викладених вище, тому клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченої строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів - до 01.02.2024 включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченою з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 05.12.2023 о 09:00 год.