Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1084/23
Провадження № 1-кп/673/105/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника - ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000181 від 08.09.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, учасника бойових дій, з інвалідністю ІІІ групи, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року, близько 08 год. 53хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 , на грунті неприязних відносин із ОСОБА_4 , наніс кулаком правої руки один удар в область голови, а саме в ділянку потилиці зліва, один ковзаючий удар в ділянку лоба справа та в ділянку носа, один ковзаючий удар в область лівого ока та в ділянку носа від яких ОСОБА_4 присів, розвернувшись від ОСОБА_3 лівою стороною тулуба та прикриваючи голову руками.

В подальшому, стоячи позаду потерпілого, дещо зліва, кулаком лівої руки наніс ОСОБА_4 один удар в область лівої руки, а саме у верхню третину плеча, внаслідок чого потерпілий став навколішки, продовжуючи закривати руками ділянку голови.

В подальшому, ОСОБА_3 кулаком лівої руки наніс потерпілому один удар в область скроні зліва, кулаком правої руки наніс один удар в область голови справа в лобно-скроневу ділянку та лівою ногою взутою у кросівок наніс почергово два удари в область голови зліва, від яких потерпілий впав на грунт правою частиною тулуба.

Після того, коли потерпілий сів на землю, ОСОБА_3 правою ногою, взутою у кросівок наніс йому один удар в область голови справа та у ділянку носа.

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 потерпілому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу в ділянці верхньої та нижньої повік зліва з переходом на проекцію лівої виличної кістки, підшкірного крововиливу на волосистій частині голови зліва в ділянці потилиці, підшкірного крововиливу в ділянці лоба справа на відстані 0,5 см від верхнього краю умовного центру правої брови, садна в проекції лівої виличної кістки, медіально (по центру), перелому носової кістки без зміщення уламків, ЗЧМТ (закрита черепно-мозкова травма) у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я від 7 до 21 дня, підшкірного крововиливу на лівій руці по передній поверхні верхньої третини плеча, який відноситься до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та показав як 07.09.2023 року близько 9год прибув разом з дружиною за місце роботи ОСОБА_4 , який являється колишнім чоловіком його дружини. Зважаючи, що останній ухиляється від утримання своїх дітей між ними існують тривалі неприязні відносини. В ході конфлікту, наніс потерпілому тілесні ушкодження за допомогою кулаків рук та ноги, взутою у кросівок, в тій кількості та послідовності, які вказані в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється. При цьому, позовні вимоги ОСОБА_4 визнав частково. Не заперечуючи з приводу заявленого розміру матеріальних збитків, вважав підставним стягнення моральної шкоди на користь потерпілого в розмірі 5000грн. З приводу стягнення витрат на правову допомогу на суму 6000грн заперечував.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, а також цілком погоджується із правовою кваліфікацією його дій органом досудового розслідування, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували проти його розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали цивільного позову та кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За матеріалами справи інформація, яка б негативно характеризувала обвинуваченого за місцем його реєстрації відсутня, за місцем фактичного проживання останній характеризується виключно з позитивної сторони, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, є учасником бойових дій, особою з інвалідністю ІІІ групи пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, особу винного, який розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу, в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Також, потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення завданої матеріальної шкоди в загальному розмірі 2058, 76грн., моральної шкоди в сумі 60000 грн., та процесуальних витрат -6000грн, вирішуючи, який суд враховує наступне.

Так обгрунтовуючи позовні вимоги, потерпілий вказав, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, йому була заподіяна матеріальна шкода, що пов`язана із понесеними витратами на лікування, що в загальному становить 2058,76грн. Окрім цього, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень позивач зазнав моральних страждань, з цього приводу відчував тривалий час фізичну біль, переніс нервовий стрес та хвилювання, змушений вживати додатковий зусиль для відновлення свого стану здоров`я, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі та в зв`язку з цим поніс додаткові витрати, які оцінює в 60000грн.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В силу ч.5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, що пов`язана із лікуванням потерпілого, суд враховує, наданні ним з цього приводу докази у виді виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , з якої вбачається, що останній проходив лікування у терапевтичному відділенні КНП «Деражнянська МБЛ» Деражнянської міської ради в період з 09.09.2023 року по 15.09.2023 року та з цього приводу йому призначалися зазначені в ній медичні препарати, які ним придбавалися, про що свідчать копії фіскальних чеків від 09,11 та 12.09.2023 року на загальну суму 2058,76грн .

Враховуючи вищевикладене, визнання обвинуваченим позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вказані витрати є обгрунтовані та підтверджені належними доказами, а тому підлягають відшкодуванню потерпілому за рахунок обвинуваченого.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом обвинуваченим потерпілому заподіяні тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, при їх заподіянні потерпілий відчував фізичну біль та страждання, переніс нервовий стрес та перехвилювався, змушений був проходити медичне обстеження та лікування, у зв`язку з чим вимушений був нести додаткові витрати на придбання ліків та медичне обстеження. Крім того, завдана моральна шкода потерпілому полягає також у тому, що для відновлення порушеного права він змушений тривалий час докладати додаткових зусиль, звертатися за правовою допомогою та у зв`язку з цим нести додаткові витрати. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, обставин, за яких ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження, та ступеня його вини, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого, який не працює, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, має утриманців, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 12000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої моральної шкоди.

Також, потерпілим заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу в розмірі 6000грн.

Так, враховується, що в розумінні ст.118 КПК України витрати на правову допомогу за своєю природою являються процесуальними витратами, і підлягають розподілу відповідно до ст.124 цього Кодексу.

Крім того, такі витрати для цілей ч.2 ст. 124 КПК України мають бути документально підтвердженими.

В ході судового розгляду означеного провадження інтереси потерпілого представляв його представник-адвокат ОСОБА_5 на підставі ордера № 1055873 Серії ВХ від 24.10.2023р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 10.02.2021 року та договору про надання правової допомоги від 23.09.2023 року, укладеного між останньою та ОСОБА_4 .

Згідно п.4.2 вказаного Договору при розрахунку вартості юридичної допомоги, враховується час, витрачений адвокатом.

В силу п.4.4. Договору вартість послуг та порядок оплати гонорару за даним Договором визначається згідно з Додатком (додатками) до Договору, що є невід`ємними частинами Договору, та складає суму коштів, сплачених або які підлягають сплаті клієнтом адвокату за цим Договором (п.4.5. Договору).

За результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання-передачі послуг у двох примірниках, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги, її вартість.

Разом з тим, стороною потерпілого не надано в підтвердження заявлених вимог про стягнення процесуальних витрат, означені у Договорі додаток (додатки) та акт приймання-передачі послуг.

Враховуючи відсутність доказів з приводу документального підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та їх вартості, вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався та підстав для такого немає.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 366-371,373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 2058,76грн (дві тисячі п`ятдесят вісім гривень 76 копійок) та моральної шкоди -12 000грн (дванадцять тисяч гривень), що в загальному становить 14058,76грн. (чотирнадцять тисяч п`ятдесят вісім гривень 76коп.)

В решті вимог позову відмовити.

Речовий доказ: оптичний DVD-RW диск із відеофайлом з назвою «07.09.2023 т.у. Паюк-Прокопишен», який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000181 зберігати там же.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1