У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 06.08.2021 року внесені до ЄРДР за №0000210, погоджене з прокурором, відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 358, ч.5 ст. 27 - ч.3 ст. 358 КК України, -

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000210 від 06.08.2021, за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України, та ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 3652 та ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 29.08.2018, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий у АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливим мотивом, шляхом обману, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою матеріального збагачення за рахунок незаконного відчуження земельних ділянок, належних мешканцям с. Нижній Студений, організував та очолив стійке злочинне об`єднання організовану групу, до складу якої включив ОСОБА_9 , який розробляв технічну документацію із землеустрою щодо встановлення, відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), та приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_10 , при цьому відвівши собі роль організатора та виконавця, перебуваючи у довірчих відносинах із залученими учасниками організованої групи, довів до їх відома суть злочинного плану.

Відповідно до розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, ролі та функції учасників організованої групи були розподілені наступним чином:

ОСОБА_5 , як організатор та виконавець вчинення злочинів, виконував наступні функції:

- розробив злочинний план діяльності організованої групи;

- розподілив функції між членами цієї групи;

- забезпечував дотримання загальних правил поведінки учасників групи;

- особисто підшуковував осіб, які мали в наявності державні акти на право приватної власності на земельні ділянки старого зразка та технічні справи по виготовленню державного акту на право приватної власності з числа осіб, які проживали у с. Нижній Студений, Хустського району, Закарпатської області;

- координував діями членів організованої групи щодо вчинення протиправних дій, спрямованих на незаконне заволодіння, шляхом обману, земельними ділянками громадян;

- надавав вказівки виконавцям злочину щодо розроблення технічної документацій із землеустрою для встановлення, відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), внесення недостовірних відомостей в таку документацію стосовно місця розташування земельних ділянок, з метою збільшення їх вартості та надання земельній ділянці кадастрового номеру, що слугувало підставою для оформлення права власності на майно та подальше нотаріальне посвідчення правочинів;

- визначав розподіл неправомірно отриманих грошових коштів між членами групи за незаконну діяльність.

ОСОБА_9 , залучений до організованої групи, виконуючи роль пособника у кримінальних правопорушеннях, забезпечував виконання таких функцій:

- працюючи на посаді стажера інженера-землевпорядника ТОВ «Землемір», а у подальшому фізичною-особою підприємцем, маючи кваліфікований сертифікат інженера-землевпорядника, за вказівкою ОСОБА_5 розробляв технічну документацію із землеустрою щодо встановлення, відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), вносив недостовірні відомості в таку документацію щодо місця розташування земельних ділянок, яке відрізнялось від їх фактичного місцезнаходження, з метою збільшення вартості та надання можливості у присвоєнні кадастрового номеру, що дало можливість ОСОБА_5 відчужувати такі земельні ділянки та отримували кошти за них, які розподілялися між членами організованої групи.

ОСОБА_10 , залучена до організованої групи, виконуючи роль співвиконавця кримінальних правопорушень, забезпечувала виконання таких функцій:

- як приватний нотаріус Хустського нотаріального округу, вчиняла протиправні нотаріальні дії, які полягали у нотаріальному посвідченні правочинів з відчуження (продажу, дарування тощо) земельних ділянок без відома та за відсутності їх власників.

Діючи в складі організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили ряд кримінальних правопорушень, внаслідок чого заволоділи вільними земельними ділянками комунальної власності за межами населеного пункту с. Нижній Студений, на території Пилипецької сільської ради, а саме земельними ділянками з кадастровими номерами :08:002:0005, :08:002:0006, :09:002:0030, чим спричинено шкоду Пилипецькій сільській раді на загальну суму 1 179 366,17 грн. гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян що у відповідності до примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

04.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

31.08.2023 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 05.08.2021; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.08.2021; протоколом обшуку від 28.07.2021; протоколом огляду від 12.08.2021; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; висновком земельно-технічної експертизи № СЕ-19/107-22/8070-ЗТ від 23.09.2022; відповіддю Міністерства юстиції України; висновком експерта № СЕ-19/107-22/8068-ОЗ; висновком експерта № СЕ-19/107-23/10405-ОЗ; висновком почеркознавчої експертизи №8881; висновком почеркознавчої експертизи №8438; висновком експерта № СЕ-19/107-23/860-ОЗ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; висновком земельно-технічної експертизи № 392-Е; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/1045-ПЧ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/2003-ПЧ; протокол допиту свідка ОСОБА_20 ; рапортами про виявлене кримінальне правопорушення від 20.06.2023; заявами про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2023; протоколами за результатами проведення НСРД та іншими матеріалами в їх сукупності.

08.08.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 04.10.2023 включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 878 800,00 грн. (мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот грн. 00 копійок). У разі внесення застави у вказаному розмірі, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого прокурора слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Даний запобіжний захід 02.10.2023 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного було продовжено до 29.10.2023.

Разом з тим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного, всебічного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 з метою проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Зокрема, в рамках кримінального провадження стороною обвинувачення необхідно отримати документи з Головного управління Держгеокадастру щодо сусідніх землекористувачів, а саме земельних ділянках які межують з ділянками з кадастровими номерами :08:002:0005, :08:002:0006, :09:002:0030, на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів, допитати в якості свідка ОСОБА_21 , додатково допитати в якості свідка ОСОБА_11 , у встановленому законом порядку зняти гриф секретності з процесуальних документів, на підставі яких проведено НС(Р)Д, забезпечити проведення призначених почеркознавчих експертиз, забезпечити проведення призначеної земельно-технічної експертизи, при необхідності виконати інші слідчі (розшукові) дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування, звернутися до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів документів по яким було призначено почеркознавчі експертизи, у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку, надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Разом з цим, в ході досудового розслідування оперативним підрозділом проводилися НС(Р)Д, частина складених протоколів за результатами їх проведення вже розсекречені, але потребують розсекречення ухвали Закарпатського апеляційного суду, на підставі яких проводилися відповідні НС(Р)Д.

Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, що також потребує певного часу.

Крім того, не відкриття стороні захисту всіх матеріалів кримінального провадження на яких ґрунтується підозри, в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з великим обсягом проведених слідчих дій, значною кількістю їх та тривалістю виконання, необхідністю проведення експертиз, без яких неможливо завершити досудове розслідування, проведення НС(Р)Д та складання значної кількості протоколів за їх результатами.

Так, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду спливає 29.10.2023, проте завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, на даний час, не представляється можливим, в зв`язку з необхідністю проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, відтак у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 .

Разом з цим, не втратили своєї актуальності ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що встановлені стороною обвинувачення та судом під час обрання відповідного запобіжного заходу та які виправдовують необхідність обрання ОСОБА_5 , саме такого запобіжного заходу.

В межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження, враховуючи його особливу складність, а також те, що в ході досудового розслідування, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення вищеописаного кримінального правопорушення, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, старшим слідчим в ОВС відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_8 було підготовлено клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто до 04.02.2024 року, яке погоджене першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури, та направлено для розгляду слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду.

З огляду на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочинів, однин із яких відносяться до категорії тяжких, орган досудового розслідування вважає, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та усвідомлюючи про неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказаний ризик, на думку сторони обвинувачення має місце, враховуючи обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень у яких він підозрюється, а також, те що злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, який інкримінується останньому, є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від правосуддя оцінюється в світлі обставин цього кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого. В той же час, ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_5 від суду.

Також, наявний та обґрунтований ризик - незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 є діючим депутатом Пилипецької сільської ради, яка є потерпілою стороною в даному кримінальному провадженні, в якій у ОСОБА_5 є багато знайомих та однопартійців, і використовуючи статус депутата може впливати на рішення потерпілої сторони в кримінальному провадженні. Щодо впливу на свідків, то такий факт було встановлено в ході проведення НСРД в даному кримінальному провадженні, а саме надання ОСОБА_5 , особам, які були допитані в кримінальному провадженні, порад та вказівок щодо дачі ними показів, також підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів, зокрема на ОСОБА_17 , чинити на неї психологічний тиск чи здійснювати фізичний вплив щоб остання змінила або відмовився від своїх показів, або схилити її до дачі неправдивих показань про обставини вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень.

Також в ході проведення НСРД було встановлено що підозрюваний ОСОБА_5 , був ініціатором вчинення вищенаведених кримінальних правопорушень та порадами і вказівками залучив до їх виконання ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , та в подальшому з метою уникнення притягнення його як співучасника кримінальних правопорушень, буде впливати на таких підозрюваних.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків чи представника потерпілого до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів.

Окрім іншого, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчиняти правопорушення в якому підозрюється, оскільки після вилучення оригіналу держаного акту на право приватної власності ОСОБА_21 , та інших документів, у ОСОБА_5 що мало місце в 28.07.2021, надав вказівку ОСОБА_9 отримати у незаконний спосіб ще один примірник оригіналу такого документу у відділі №3 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області за адресою Закарпатська область, (смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 97), і після того 23.02.2023 вчинити повторний злочин, а також проведеними в даному кримінальному провадженні НСРД було встановлено факти розмов ОСОБА_5 з невстановленими на даний час особами з приводу купівлі такими, інших земельних ділянок, які були оформлені (внесені в Державний земельний кадастр) у незаконний спосіб.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він офіційно не працевлаштований, має високі соціальні зв`язки серед населення та депутатського корпусу Пилипецької сільської ради, проживає в с. Нижній Студений Хустського району, разом з дружиною, та двома неповнолітніми дітьми, раніше не судимий, обставини вчинення ним злочинів створюють йому тільки негативну репутацію.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, запобігання указаним ризикам, ОСОБА_5 , слід продовжити строк тримання під вартою, адже зміна йому запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти наведеним вище ризикам та не буде ефективним.

З огляду на викладене, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у такому підстав. Просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: підозрюваний може впливати на свідків, потерпілих, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, не зменшились. Додав, що визначений розмір застави є помірним.

Слідчий ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання з викладеними в такому мотивами.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення внесеного слідчим клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою та ризики відсутні. Вказує, що не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Додав, що у його підзахисного наявні міцні соціальні зв`язки, одружений та на утриманні двоє неповнолітніх дітей, а тому просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю. Також зазначив, що визначений судом розмір застави є непомірним для ОСОБА_5 , а тому просив зменшити розмір застави до 373 тис. грн.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_7 . Зазначив, що клопотання не відповідає вимогам КПК, ризики відсутні та є припущеннями органу досудового розслідування, а тому просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю або зменшити розмір застави, оскільки така є непомірною.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників. Зазначив, що у разі зменшення розміру застави, готовий внести таку та перерахувати частину грошових коштів на допомогу Збройним Силам України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У відповідності до ст.186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000210 від 06.08.2021, за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_10 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365- 2 та ч. 2, 3 ст. 358 КК України.

04.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.

31.08.2023 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінованих йому злочинах, підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 05.08.2021; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 16.08.2021; протоколом обшуку від 28.07.2021; протоколом огляду від 12.08.2021; заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; висновком земельно-технічної експертизи № СЕ-19/107-22/8070-ЗТ від 23.09.2022; відповіддю Міністерства юстиції України; висновком експерта № СЕ-19/107-22/8068-ОЗ; висновком експерта № СЕ-19/107-23/10405-ОЗ; висновком почеркознавчої експертизи №8881; висновком почеркознавчої експертизи №8438; висновком експерта № СЕ-19/107-23/860-ОЗ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; висновком земельно-технічної експертизи № 392-Е; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол допиту свідка ОСОБА_16 ; протокол допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/1045-ПЧ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; висновком почеркознавчої експертизи №СЕ-19/107-23/2003-ПЧ; протокол допиту свідка ОСОБА_20 ; рапортами про виявлене кримінальне правопорушення від 20.06.2023; заявами про вчинення кримінального правопорушення від 12.07.2023; протоколами за результатами проведення НСРД та іншими матеріалами в їх сукупності.

08.08.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 04.10.2023 включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 878 800,00 грн. (мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот грн. 00 копійок). У разі внесення застави у вказаному розмірі, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого прокурора слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Даний запобіжний захід 02.10.2023 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного було продовжено до 29.10.2023.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, достатньо обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 -. ч. 3 ст. 358 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу та була предметом апеляційного розгляду.

Сукупність фактичних даних, які містяться в доданих до клопотання доказах, є достатніми для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаних злочинів.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Під час розгляду даного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 -. ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим, які обґрунтовують клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків, потерпілих злочину, знищити чи сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, доведеним те, що існує реальна загроза того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків, потерпілих злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак вважає неможливим забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного в умовах, які не пов`язані з триманням під вартою та відповідно запобігання вказаних в ухвалі ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу оцінено також особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, має високі соціальні зв`язки серед населення та депутатського корпусу Пилипецької сільської ради, проживає в с. Нижній Студений Хустського району, разом з дружиною, та двома неповнолітніми дітьми, раніше не судимий, обставини вчинених ним злочинів, які вчинені з корисливих мотивів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 358 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Разом з тим, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, тому слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, тобто наявні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити спроби незаконно впливати на свідків, потерпілих злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які приймались до уваги при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

Разом з тим, встановлено, що на даний час, завершити досудове розслідування неможливо, оскільки по справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , з врахуванням вимог ч.1 ст. 197 КПК України, підлягає до задоволення.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2023 року, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, а саме до 04.02.2023 року.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строків тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню в межах строків досудового розслідування, а саме до - 23.12.2023 року.

Що стосується альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, яка застосована до підозрюваного при обранні запобіжного заходу, слід зазначити наступне.

У даному кримінальному провадженні існує обґрунтована підозра, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 358, ч.5 ст. 27 - ч.3 ст. 358 КК України, можливо вчинив підозрюваний ОСОБА_5 та ст.182 КПК України наполягає на тому, що застава не може бути завідомо непомірною для нього.

Згідно положень ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так при визначенні розміру застави, слідчий суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Як встановлено слідчим суддею в судовому засіданні, наданими стороною захисту доказами підтверджується те, що ОСОБА_5 одружений, виховує двох неповнолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, оскільки є депутатом Пилипецької територіальної громади, а також має велику кількість нагород та подяк від Благодійних фондів та безпосередньо від батальйонів Збройних Сил України. Крім цього, слідчий суддя враховує твердження самого підозрюваного, щодо можливості перерахування частини коштів внесених у якості застави на допомогу Збройним Силам України.

Рішення про суму застави має прийматися з урахуванням обставин обвинуваченого та його майна (рішення «Маргаретич проти Хорватії»).

З огляду на мету застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має буті враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Частина 4 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути явно непомірним для нього.

У цьому контексті помірність розміру застави не означає її відповідність вартості усіх активів підозрюваного.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Таке співвідношення неможливе у ситуації коли для внесення застави підозрюваний вимушений (1) продавати свою нерухомість або інше майно; (2) отримувати кредитні кошти під заставу або інше забезпечення; (3) зупиняти або закривати бізнес; (4) істотним чином змінювати свій спосіб життя.

Отже, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану та майнового стану його сім`ї, кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, який відносяться до категорії тяжких злочинів, виходячи із засад розумності, пропорційності та співмірності, враховуючи рішення ЄСПЛ та положення ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, слідчий суддя вважає за доцільне зменшити розмір застави, визначений, підозрюваному ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000210, внесеному до ЄРДР 06.08.2021 року, 08.08.2023 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду з 700 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 878 800,00 грн. (мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот грн. 00 копійок) до 350 (триста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень, оскільки визначення застави саме в такому розмірі, не буде завідомо непомірним для підозрюваного та його сім`ї, буде достатньою мірою гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених на нього обов`язків, також враховуючи вагомість ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, і може гарантувати, виконання підозрюваним покладених на нього певних процесуальних обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 183, 193, 197, 199, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 358, ч.5 ст. 27 - ч.3 ст. 358 КК України, в межах строку досудового розслідування, а саме - до 23.12.2023 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 350 (триста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 939 400 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою,

не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає (території Хустського району), без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду,

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

утриматися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні,

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1