У Х В А Л А

іменем України

15.01.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

неповнолітнього ОСОБА_5

його законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника органу опіки та піклування ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні у кримінальному провадженні№ 0000127 від 08.09.2023 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України клопотання прокурора Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мшана, Городоцького району, Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду поступило клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_5 із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, згідно якого, 07 вересня 2023 року, приблизно о 22:30 год, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля дороги, що неподалік від будинку АДРЕСА_1 , де під час рапотово виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення йому тілеснихз ушкоджень, умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область голови з правої сторони, від чого ОСОБА_4 впав на землю, одразу після цього, коли останній перебував у положенні лежачи, ОСОБА_5 наніс йому один удар лівою ногою в область ока з лівої сторони та три удари лівою ногою в область лівої руки, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій орбітальній ділянці, садна на чолі справа та двох саден на обох ліктях, що відносяться до легкогог тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, зазначивши, що неповнолітній вперше вчинив кримінальний проступок, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро кається, раніше не судимий, позитивно характеризується, тому його виправлення можливе без застосування покарання і він може бути з цих підстав звільнений від кримінальної відповідальності та до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері.

Неповнолітній ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_6 , преставник органу опіки і піклування ОСОБА_8 , психолог ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання та звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності. При цьому ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, пояснив, яким чином він вчинив кримінальне правопорушення, шкодує за вчиненим, просив у потерпілого пробачення за вчинене. Законний представник ОСОБА_6 підтвердила, що здатна здійснювати батьківський контроль за поведінкою сина.

Потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечив, крім того, вказав, що повністю примирився із ОСОБА_5 , жодних претензій до нього не має.

Заслухавши прокурора, думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, необережного нетяжкого злочину без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Відповідно до ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу. У разі ухилення неповнолітнього, що вчинив кримінальне правопорушення, від застосування до нього примусових заходів виховного характеру ці заходи скасовуються і він притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Судом встановлено, та це підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, що ОСОБА_5 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, що згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, та матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про скоєння неповнолітнім іншого кримінального правопорушення або завдання ним потерпілому інших, ніж зазначено у висновку судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень.

За наведеного та беручи до уваги дані про особу неповнолітнього ОСОБА_5 , зокрема, його позитивну характеристику з місця проживання та навчання, його ставлення до вчиненого, згоду на застосування таких заходів з боку неповнолітнього та його матері, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без застосування покарання, та про необхідність застосування щодо нього примусових заходів виховного характеру у виді його передачі під нагляд матері із звільненням від кримінальної відповідальності.

На переконання суду, мати неповнолітнього ОСОБА_5 . ОСОБА_6 цілком здатна здійснювати належний контроль за поведінкою сина, тому саме їй слід передати неповнолітнього під нагляд та застосування такого примусового заходу спроможне здійснити виховний вплив на неповнолітнього.

Зважаючи на особу ОСОБА_5 тривалість вказаного заходу виховного характеру має становити на строк до його повноліття.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки неповнолітній звільняється від кримінальної відповідальності, то, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 497 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 - задовольнити.

Неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Мшана, Городоцького району, Львівської області від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України звільнити, застосувавши щодо нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 , до досягнення ним повноліття.

Кримінальне провадження № 0000127 від 08.09.2023 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_5 - закрити.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1