Справа № 449/1405/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1408/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року задоволено клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_8 .

Накладено арешт на майно в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 17.03.2014 ДІСГ у Київській області, на ім`я гр. ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_1 , в якому надано право на керування транспортним засобом який підлягає під наступні категорії: А1, А2,В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, H.

Слідчий суддя своє рішення мотивувала тим, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу власник майна ОСОБА_6 , який просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати ухвалу слідчого судді щодо накладення арешту на майно; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_6 не брав участі 03 листопада 2023 року в суді при розгляді клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , оскільки його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду судом цього клопотання, та цього дня не отримував копії ухвали суду, з її текстом вперше ознайомився на сайті суду 08.11.2023р. Вважає, що процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 03 листопада 2023 року був пропущений із поважних причин.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вважає ухвалу слідчого судді від 03 листопада 2023 року спірною, незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, суперечливою матеріалам судової справи №449/1405/23, є такою, що порушує його майнові права та інтереси.

Апелянт вважає, що висновок слідчого судді є не тільки помилковим, а і є невмотивованим, оскільки дізнавачем не доведено в належний спосіб про існування ризиків про те, що апелянт може приховувати дане посвідчення від поліції та суду, пошкодити чи знищити, і це при тому що останній по сьогодні вважає дане посвідчення непідробленим та чинним, не доведено і дізнавачем у своєму клопотанні і мету застосування, необхідності збереження, але чого саме невідомо, так як доказів підробки цього посвідчення, ознак підробки, чи того що посвідчення взагалі не видавалось дізнавачем слідчому судді надано не було, а тому постановлена ухвала є необгрунтованою та незаконною, відтак підлягає обов`язковому скасуванні.

Зазначає, що він в належний спосіб у 2014 році перебуваючи у м. Києві, пройшов курс навчання в спеціалізованому навчальному закладі, в тому числі і пройшов курс практичних занять на транспортних засобах, здав успішно іспити на право керування та у законний спосіб у м. Києві отримав 17.03.2014 в ДІСГ у Київській області посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , та йому було надано право на керування транспортним засобом із категоріями: А1, А2.В1, В2, ВЗ, С, 01, 02, Е1, Е2, Е1. Е2, 01, 02, Н.

Звертає увагу, що він посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 не підробляв, вважав, і вважає на сьогодні, що видане йому по здачі іспитів вищенаведене посвідчення не підроблене, виготовлене на відповідному спеціально затвердженому бланку, що має певний захист від підробки, котрий в свою чергу виготовлений був на відповідному державному спеціалізованому підприємстві, та дане посвідчення тракториста-машиніста останньому було видане спеціалізованою установою, тому апелянт вважає його непідробленим, чинним, отриманим ним у відповідності до вимог тогочасного чинного законодавства України станом на початок 2014 року.

При цьому апелянт зазначає, що на момент видачі даного посвідчення, не існувало єдиної електронної бази, реєстру посвідчень трактористів-машиністів, тому і законно використовував в своїй діяльності його працюючи на посаді тракториста в агропідприємстві. Саме тому, без жодного сумніву і пред`являв 31 жовтня 2023 року дане посвідчення на незаконні вимоги працівників поліції, оскільки під час керування трактором не порушував своїми діями Правил дорожнього руху, не вчиняв адміністративних чи кримінальних правопорушень, не перебував в розшуку і т.д. Відповідно працівники поліції не мали підстав його зупиняти, і вважає, що вони діяли умисно в протиправний спосіб примусово зупиняючи трактор під керуванням ним, нескладаючи жодних адміністративних матеріалів відносно нього, відбулось з боку, працівників поліції переслідування останнього. Відтак, безпідставно вимагали поліцейські у нього пред`явити їм своє посвідчення тракториста та в незаконний спосіб, примусово, в подальшому вилучили у нього його посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , оскільки його він працівникам поліції добровільно не видавав.

Звертає увагу суду на те, що він при знятті арешту і поверненні йому його посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , його не буде приховувати, пошкоджувати, псувати, не буде зникати з ним, чи втрачати його і за першої вимоги дізнавача чи суду його надасть для дослідження, огляду, оскільки вважає його чинним, і необхідним йому для виконання своїх професійних обов`язків тракториста на агропідприємстві, без нього його буде звільнено з роботи, і він буде позбавлений можливості матеріально отримувати свою сім`ю, свого малолітнього сина. Відповідно подальше зберігання ним посвідчення тракториста-машиніста не може перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини під час досудового розслідування.

А тому виходячи із вищенаведеного вважає, що заявлена апеляційна скарга є обґрунтованою і належно вмотивованою, такою, що підпадає до задоволення в повному обсязі, шляхом ухвалення у справі відповідного процесуального рішення, оскільки в подальшому в застосуванні арешту наведеного транспортного засобу відпала потреба у зв`язку із проведенням органом досудового розслідування усіх необхідних слідчих дій із арештованим майно.

20.11.2023 року від власника майна ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він зазначає, що апеляційну скаргу підтримує та просить проводити розгляд справи без його участі.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 21.11.2023 року прокурор Перемишлянського відділу Пустомитівської кружної прокуратури ОСОБА_8 не прибув, хоча був належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 01.11.2023 року, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ч.4 ст. 358 КК України.

Як вбачається із Протоколу огляду місця події від 31.10.2023 року, під час проведення огляду місця події, за адресою с. Брюховичі, АЗС «ANP», Львівського району, Львівської області, було добровільно видано гр. ОСОБА_6 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 17.03.2014 ДІСГ у Київській області, на ім`я гр. ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_1 , в якому надано право на керування транспортним засобом який підлягає під наступні категорії: А1, А2,В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, H.

Постановою дізнавача СД ВнП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Н.Хрустовська від 01.11.2023 року, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 17.03.2014 ДІСГ у Київській області, на ім`я гр. ОСОБА_6 , жит. АДРЕСА_1 , в якому надано право на керування транспортним засобом який підлягає під наступні категорії: А1, А2,В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, H., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000071 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею дізнавач покликався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, 31.10.2023 року в ч/ч ВнП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області, поступило повідомлення інспектора ВРПП ОСОБА_9 , про те, що під час зупинки транспортного засобу, біля АЗС «ANP», що с. Брюховичі, Львівського району, Львівської області, а саме трактора, водієм гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жит. с. Шайбівка, Бережанського району, Тернопільської області, було пред`явлено документ, а саме посвідчення тракториста-машиніста, в ході огляду якого виявлено явні ознаки підробки. В діях гр. ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Зазначають, що на даний час встановлено, що виявлене та вилучене майно саме по собі має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є речовим доказом у кримінальному провадженні, не становить собою і не включають до себе речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Вважають, що використання вилученого майна їх власниками або особами, які мають право на користування ними, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, тобто до втрати речових доказів, яким є таке майно, що відповідно перешкодить кримінальному провадженню та встановленню істини під час досудового розслідування.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи наведені обставини а також те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Слідчим суддею правильно враховано, що дізнавачем належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відтак, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні дізнавача, виходячи із обставин викладених у клопотанні, а також врахувавши те, що арешт зазначеного в клопотанні майна, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане 17.03.2014 ДІСГ у Київській області, на ім`я гр. ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , в якому надано право на керування транспортним засобом який підлягає під наступні категорії: А1, А2,В1, В2, В3, С, D1, D2, E1, E2, F1, F2, G1, G2, H., є необхідним для досягнення його завдання (запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення цих речей) та мети застосування (необхідності їх збереження), а також з огляду на та не, що це майно у визначеному законом порядку визнано речовим доказом.

Враховуючи вищенаведене, на думку колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна.

Отже, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги власника майна ОСОБА_6 . Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Поновити ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року.

Апеляційні скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 03 листопада 2023 року про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 01.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: