ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/22/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003666 від 20.10.2023 за частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 09.02.2024 включно, розмір застави, визначений слідчим суддею, залишено без змін.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 12.12.2023 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, обвинувачений на підставі статті 217 КПК України просить направити обвинувальний акт, що перебуває в провадженні Московського районного суду м. Харкова, до Ленінського районного суду м. Харкова, де стосовно ОСОБА_6 на розгляді перебуває обвинувальний акт.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що прокурор формально посилається на наявність ризиків, без належного обгрунтування. Вважає, що судове рішення не відповідає загальним засадам кримінального провадження. Зазначає, про ненадання доступу до матеріалів досудового розслідування, прокурор порушує права обвинуваченого на ознайомлення з матеріалами. Судом не було враховано практику ЄСПЛ. Зазначає про неправильну кваліфікацію його дій, злочин є нетяжким, він має місце проживання в м. Харків, повернув потерпілому викрадене майно, офіційними документами не розпоряджався, а взяв на збереження та вранці повернув. Вказує, що був звільнений із зали Ленінського районного суду м. Харкова та з 31.07.2023 виконував покладені на нього обов`язки, вчасно з`являвся до суду. В даному провадженні прокурором не доведено неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно до частини 4 статті 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, та дійшов небезпідставного висновку, що ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, та вважав, що застосування на даний час до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Колегія суддів, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та 03.03.2017 був звільнений з установи виконання покарань за відбуттям строку покарання, щодо обвинуваченого в Ленінському районному суду м. Харкова на розгляді перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України. З довідки про наявність судимостей встановлено, що до ОСОБА_6 в іншому кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 31.07.2023 був змінений на інший більш м`який запобіжний захід. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 був затриманий 20.10.2023 та обвинувачується у вчиненні корисливих кримінальних правопорушень. Суду апеляційної інстанції не надано об`єктивних доказів на підтвердження існування у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, законних джерел заробітку, осіб на утриманні, місця роботи, які б були достатньою гарантією його належної процесуальної поведінки у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. З урахуванням даних про особу ОСОБА_6 , який вже притягався до кримінальної відповідальності, стадії судового провадження, в якому ще не розпочато судовий розгляд, доводи прокурора щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, колегія суддів вважає мотивованими.

Зазначені прокурором у клопотанні обставини свідчать про наявність правових підстав для продовження щодо ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з огляду на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили свою актуальність, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в даному випадку може перешкодити подальшому судовому розгляду.

Безпідставними є заперечення ОСОБА_6 кваліфікації та обставин кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі провадження, переглядаючи ухвалу суду в порядку статті 422-1 КПК України, апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Оцінку законності отримання доказів стороною обвинувачення, їх достатності та допустимості має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо так і в їх сукупності.

В даному кримінальному провадженні колегія суддів вважає, що сукупність встановлених органом досудового розслідування обставин на даному етапі, до моменту з`ясування істини у справі є достатньою та існує обґрунтована необхідність для продовження щодо обвинуваченого строку тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Наведені прокурором у клопотанні обставини дають достатні підстави вважати, що строк тримання під вартою щодо обвинуваченого продовжений небезпідставно.

Зміна щодо обвинуваченого запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні, не є підставою для зміни щодо нього запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні. Крім того, відповідно до оскаржуваної ухвали, судом залишено розмір застави, визначений слідчим суддею, що є альтернативним більш м`яким запобіжним заходом, визначений у відповідності з положеннями статті 182 КПК України.

Зазначені обвинуваченим в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали та зміни запобіжного заходу, як про це просить обвинувачений. Щодо вимог ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження до Ленінського районного суду м. Харкова, суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішення порушеного обвинуваченим питання в цьому провадженні не узгоджується із вимогами статті 34 КПК України. Предметом даного апеляційного розгляду є перегляд ухвали суду про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, а не визначення підсудності кримінального провадження.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: