КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/9709/21
Провадження № 1-кп/552/1151/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2023 Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000436 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого неодноразово, останній раз 27.04.2023 вироком Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.186 КК України, який змінено в частині покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 20.11.2023, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

встановив:

09 вересня 2021 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на зупинці громадського транспорту, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 99, з раптово виниклим умислом направленим на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом «зателефонувати», попрохав у ОСОБА_5 , який перебував на цій же зупинці громадського транспорту, належний останньому мобільний телефон марки «Samsung A10s» та, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся, з місця скоєння злочину зник, заволодівши вказаним мобільним телефоном, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/20490-ТВ від 17.09.2021, у розмірі 2028 грн.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та розповів, 09 вересня 2021 року близько 18 години він чекав приятеля на зазначеній зупинці громадського транспорту та побачив незнайомого чоловіка, у якого побачив мобільний телефон. Він підійшов і попросив телефон у цього чоловіка під приводом зателефонувати, але коли той відволікся, пішов з зупинки разом із мобільним телефоном потерпілого. Кримінальне правопорушення вчинив через скрутне матеріальне становище. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий до суду не з`явився, надавши суду заяву, де просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У силу ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У силу ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України. При цьому, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Полтавського апеляційного суду від 20.11.2023, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання п`ять років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 листопада 2023 року.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати період покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 з 22 грудня 2018 року по 22 лютого 2021 року.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення експертизи в розмірі 686,48 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung A10s» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1