Провадження № 1-кп/947/1307/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

потерпіла ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 20.09.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, одруженого, з середньо спеціальної освітою, має на утриманні сина 2012 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, в період часу з 22.08.2023 по 19.09.2023 року, ОСОБА_6 систематично вчиняв по відношенню до матері своєї співмешканки ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне та фізичне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, образах, нанесенні ударів по обличчю, що призвело до психологічних страждань та суттєвого погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Так, 22.08.2023, приблизно о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 погрожував матері своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_5 фізичною розправою, після чого наніс ій удар правою рукою по обличчю, тобто вчинив психологічне та фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_5 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 14.09.2023 у справі №947/27938/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства ОСОБА_6 , 27.08.2023, приблизно о 20 годині, 00 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 погрожував матері своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_5 фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, тобто вчинив психологічне насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 14.09.2023 у справі №947/27939/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 , 29.08.2023, приблизно о 23 годині, 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував матері своєї співмешканки ОСОБА_8 ОСОБА_5 фізичною розправою, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, ображав, тобто вчинив психологічне насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП постановою Київського районного суду міста Одеси від 14.09.2023 у справі №947/27937/23.

Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 19.09.2023, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, принижував та ображав матір своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_5 , тобто вчинив психологічне насильство відносно потерпілої.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме: 22.08.2023 року приблизно о 08 годині 20 хвилин, 27.08.2023 о 20 годині 00 хвилин, 29.08.2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, 19.09.2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно матері своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_5 психологічне насильство у вигляді словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні останньої, та фізичне насильство у вигляді нанесення удару по обличчю рукою, тому ОСОБА_6 було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП психологічного та фізичного домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного та фізичного характеру ОСОБА_6 по відношенні до матері своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченогост.126-1 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи. У вчиненому щиро кається, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, наявність обставин які обтяжують покарання, приймаючі до уваги обставини скоєного злочину, відсутність у потерпілої вимог матеріального та морального характеру, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливимпризначити ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді громадських робіт, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № №0000580 від 20.09.2022 року не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1