УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №366/3312/23

Провадження №1-КС/366/540/23

03 листопада 2023 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001957 від 31.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2023 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, яке відповідає вимогам статті 184 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

24 лютого 2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв.24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, строком на 30 діб.

Вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ».

14 березня 2022 Указом Президента України № 133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вказаний вище Указ 15.03.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ».

18 квітня 2022 Указом Президента України, № 259/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Вищевказаний Указ 21.04.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX.

17 травня 2022 Указом Президента України, № 341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Вищевказаний Указ 22.05.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX.

12 серпня 2022 Указом Президента України №573/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 30 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Вищевказаний Указ 15.08.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-IX.

07 листопада 2022 року Указом Президента України № 757/2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, - на 90 діб.

Вказаний вище указ 16.11.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-IX.

06 лютого 2023 року Указом Президента України № 58/2023, У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, на 90 діб

Вищевказаний указ 7 лютого 2023 року затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2915-IX.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 р. №3057-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 р. строком на 90 діб.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023 р. №451/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 р. строком на 90 діб.

На підставі вищевказаних нормативно-правових актів з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на території України, у зв`язку з введенням воєнного стану, визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти власності за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 та невстановлені на даний час слідством особи, маючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, домовилися про спільне вчинення, в умовах воєнного стану, крадіжки майна громадян ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, вказані особи вступили між собою у попередню злочинну змову, спрямовану на вчинення крадіжки, з метою заволодіння чужим майном, при цьому домовилися, що кожен з них буде приймати участь у вчиненні запланованого злочину та вчинить необхідні дії для заволодіння чужим майном під час крадіжки.

Після чого, 29 жовтня 2023 року, більш точний час вході досудового розслідування не встановлено, проте раніше 19 год. 11 хв., ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідування особи, з метою реалізації свого спільного, злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, на автомобілі марки «Hyundai» моделі «SANTA FE», з державним номерним знаком НОМЕР_1 прибули в селище Іванків Вишгородського району Київської області.

В подальшому, в період часу з 19 години 11 хвилини 29.10.2023 по 05 годину 10 хвилин 30.10.2023, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідування особи, прийшли до господарства

АДРЕСА_1 , де дочекалися, доки на вказаній вулиці нікого не буде, щоб за їхніми діями ніхто не спостерігав, проникли не територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, підійшли до вікна будинку та шляхом його пошкодження, проникли до приміщення останнього, яке належить ОСОБА_7 , та перебуваючи в приміщені вказаного будинку, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно, викрали грошові кошти з приміщення житлового будинку, а саме: 63(шістдесят три) тисячі доларів США, що станом на 30.10.2023 за офіційним курсом НБУ становить 36 грн 4216 коп. за 1 долар США, тобто на загальну суму, що еквівалентна 2 294 560 грн 80 коп., та 150 тис. грн, загалом 2 444 560 гривень 80 коп., а також вироби із дорогоцінних металів, вартість яких слідством на даний час не встановлено, чим спричинили потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальну шкоду, в особливо великих розмірах, тобто в сумі яка у шістсот і більше (1821,58 (тисячу вісімсот двадцять один цілих і п`ятдесят вісім) разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, після чого залишили місце вчинення злочину, а незаконно здобутим майном розпорядились на власний розсуд.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець села Федорівка Вишгородського (раніше Іванківського) району Київської області, працює у транспортній компанії «Зубарев» на посаді водія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів в порядку статті 89 КК України раніше не судимий, підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

01.11.2023 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні начальником відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором групи прокурорів прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської ОСОБА_10 відповідно дост. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали що підтверджують ці обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення заперечує.

Дії підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2023, в ході написання якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила про виявлення відсутності власного майна з території домоволодіння останньої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2023, в ході написання якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив про факт викрадення власного майна з території домоволодіння останньої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом огляду місця події від 30.10.2023, де безпосередньо вчинено злочин, а саме оглянуто територію домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до протоколу огляду місця події зафіксовано матеріальну обстановку, пошкодження, зокрема виявлено, що в одній з кімнат вищевказаного будинку, а саме у приміщенні кімнати санвузлу наявне пошкодження вікна у вигляді його розбиття. Разом з тим, відповідно до проведеного огляду встановлено наявність на слідоприймаючих поверхнях слідів папілярних візерунків пальців рук та поверхневого сліду взуття, що вказує на спосіб проникнення до приміщення будинку, безпосередньо через вікно;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка під час допиту повідомила що повернувшись 30.10.2023 близько 09 год. додому, остання виявила порушену обстановку у приміщенні будинку, а також відсутність металевого сейфу в середині якого зберігались грошові кошти в сумі 63000 (шістдесят три тисячі) доларів США, 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а також ювелірні вироби, котрі детально описала під час допиту, та який фактично був у приміщенні спальної кімнати, до того як їх викрадено;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час допиту повідомив про ті ж обставини виявлення крадіжки металевого сейфу в якому зберігались грошові кошти, про які останньому стало відомо від його дружини ОСОБА_8 . Окрім вищезазначеного, під час допиту потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що останній підозрює у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки останній знав про наявність великої суми грошових коштів, так як допомагав потерпілому у виборі дорого вартісної автомобільної техніки, а також цікавився щодо дати перебування за місцем проживання останнього, зважаючи на необхідність у зустрічі для вирішення питань. Крім того, зі слів потерпілого ОСОБА_8 встановлено, ОСОБА_11 повідомляв останньому про те, що вантажний автомобіль можна придбати у його знайомих, а саме у ОСОБА_12 та чоловіка з прізвищем « ОСОБА_13 »;

-рапортами начальника СРЗПВ ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_14 , відповідно до яких оперативним способом отримано інформацію про осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, в том числі щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами проведення якого працівниками Вишгородського РУП ГУНП в Київській області виявлено та вилучено значну кількість іноземної валюти, грошових коштів, а також ювелірні вироби та інші об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

-протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення;

-протоколом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення;

-протоколами пред`явлення для впізнання речей за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 01.11.2023, на яких потерпіла впізнала належній їй ювелірні вироби, які напередодні було викрадено з металевого сейфу, котрий знаходився у приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якого останній повідомив, що являється братом ОСОБА_7 , 1978 року народження, та повідомив про походження грошових коштів (з документальним підтвердженням у вигляді переписаних серій на номерів іноземної валюти), котрі зберігались у сейфі за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протоколом огляду фрагментів відеозаписів, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених навколо селища Іванків Вишгородського району Київської області, відповідно до яких встановлено рух транспортного засобу, а саме автомобіля марки «HyundaiSantaFe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зафіксовано рух даного транспорту, який 29.10.2023 здійснював рух в напрямку селища Іванків Вишгородського району Київської області, після чого заїхав у вказаний населений пункт;

-іншими доказами у кримінальному провадженні в їх сукупності.

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч. 5 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

А відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний під острахом отримання максимального покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження які визначені у ст. 2 КПК України.

Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та свідчить про те, що заявлений ризик у даному конкретному випадку вбачається.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, що має істотне значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний момент в ході досудового розслідування не встановлено всіх об`єктів кримінального посягання, а також не встановлено переліку майна на яке можливо, з метою забезпечення конфіскації, необхідно накласти арешт, а тому перебуваючи на волі останній може вплинути як на встановлення вказаних обставин так на і вказані речі, тобто продати, подарувати, знищити останні або спотворити їх якості, тощо;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які надали та можуть надати органу досудового розслідування беззаперечні показання, що підтверджують ОСОБА_17 до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні, не допитані безпосередньо в суді та їх покази містять істотне значення в даному кримінальному провадженні та підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може умовляннями та/або погрозами переконати останніх давати неправдиві покази щодо його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, зокрема не з`явитись на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати здійснення досудового розслідування, вчиняючи всі дії спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності. Окрім того, на даний час органом досудового розслідування не встановлено осіб, які являються спільниками вчинення вказаного злочину, зважаючи на що, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість попередити останніх про всі відомі йому обставини, з метою не притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

Вказані факти свідчать про деформований стан правосвідомості підозрюваного та схильність останнього до вчинення злочинів.

З урахуванням вище викладеного, сукупності зібраних під час розслідування доказів, орган досудового розслідування та прокурор, вважають за доведене, те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочину), передбачений ч. 5 ст. 185 КК України.

Отже, у даному випадку підозрюваному ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням, до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжних заходів у вигляді застави та домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на підозрюваного обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України та унеможливлення настання вказаних ризиків.

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням її у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без права внесення застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. Дав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник зазначив, що клопотання є необґрунтованим, оскільки невстановлені особи, а вчинення його підзахисним злочину, ґрунтується виключно на припущеннях.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що в провадженні групи слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001957 від 31.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в ніч з 29.10.2023 на 30.10.2023 року, невстановлена особа, шляхом пошкодження вікна проникла до приміщень будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала грошові кошти та ювелірні вироби, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму викраденого майна.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2023 о 02 год. 38 хв. старшим слідчим відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, вчиненого в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001957 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України;

копію постанови про визначення групи слідчих від 31.10.2023р.;

копію постанови про визначення групи прокурорів від 1.11.2023р.;

рапортом від 30.10.2023р.;

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2023, в ході написання якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила про виявлення відсутності власного майна з території домоволодіння останньої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2023, в ході написання якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив про факт викрадення власного майна з території домоволодіння останньої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

протокол огляду місця події від 30.10.2023, де безпосередньо вчинено злочин, а саме оглянуто територію домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до протоколу огляду місця події зафіксовано матеріальну обстановку, пошкодження, зокрема виявлено, що в одній з кімнат вищевказаного будинку, а саме у приміщенні кімнати санвузлу наявне пошкодження вікна у вигляді його розбиття. Разом з тим, відповідно до проведеного огляду встановлено наявність на слідоприймаючих поверхнях слідів папілярних візерунків пальців рук та поверхневого сліду взуття, що вказує на спосіб проникнення до приміщення будинку, безпосередньо через вікно;

протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка під час допиту повідомила що повернувшись 30.10.2023 близько 09 год. додому, остання виявила порушену обстановку у приміщенні будинку, а також відсутність металевого сейфу в середині якого зберігались грошові кошти в сумі 63000 (шістдесят три тисячі) доларів США, 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, а також ювелірні вироби, котрі детально описала під час допиту, та який фактично був у приміщенні спальної кімнати, до того як їх викрадено;

протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час допиту повідомив про ті ж обставини виявлення крадіжки металевого сейфу в якому зберігались грошові кошти, про які останньому стало відомо від його дружини ОСОБА_8 . Окрім вищезазначеного, під час допиту потерпілого ОСОБА_7 встановлено, що останній підозрює у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки останній знав про наявність великої суми грошових коштів, так як допомагав потерпілому у виборі дорого вартісної автомобільної техніки, а також цікавився щодо дати перебування за місцем проживання останнього, зважаючи на необхідність у зустрічі для вирішення питань. Крім того, зі слів потерпілого ОСОБА_8 встановлено, ОСОБА_11 повідомляв останньому про те, що вантажний автомобіль можна придбати у його знайомих, а саме у ОСОБА_12 та чоловіка з прізвищем « ОСОБА_13 »;

рапорт начальника СРЗПВ ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_14 , відповідно до яких оперативним способом отримано інформацію про осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, в том числі щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

протокол проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , за результатами проведення якого працівниками Вишгородського РУП ГУНП в Київській області виявлено та вилучено значну кількість іноземної валюти, грошових коштів, а також ювелірні вироби та інші об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

протокол проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення;

протокол проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено об`єкти, що в своїй сукупності являються речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення;

протоколи пред`явлення для впізнання речей за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 01.11.2023, на яких потерпіла впізнала належній їй ювелірні вироби, які напередодні було викрадено з металевого сейфу, котрий знаходився у приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якого останній повідомив, що являється братом ОСОБА_7 , 1978 року народження, та повідомив про походження грошових коштів (з документальним підтвердженням у вигляді переписаних серій на номерів іноземної валюти), котрі зберігались у сейфі за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ;

протокол огляду фрагментів відеозаписів, а саме відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених навколо селища Іванків Вишгородського району Київської області, відповідно до яких встановлено рух транспортного засобу, а саме автомобіля марки «HyundaiSantaFe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зафіксовано рух даного транспорту, який 29.10.2023 здійснював рух в напрямку селища Іванків Вишгородського району Київської області, після чого заїхав у вказаний населений пункт; та іншими доказами у кримінальному провадженні в їх сукупності.

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`явитись на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати здійснення досудового розслідування, вчиняючи всі дії спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності. Окрім того, на даний час органом досудового розслідування не встановлено осіб, які являються спільниками вчинення вказаного злочину, зважаючи на що, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість попередити останніх про всі відомі йому обставини, з метою не притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

На сьогодні у кримінальному провадженні №0001957, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

На думку слідчого судді, наведене свідчить, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу ОСОБА_5 , не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували її поведінку. Під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою, немає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 , пов`язана з тим, що такі запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, не маючи постійного джерела доходів, не маючи на території Іванківської ОТГ Вишгородського району Київської області стійких соціальних зв`язків, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану з введенням воєнного стану в країні,

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження №0001957, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 01.11.2023 року з 02:38.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» складає з 01 січня 2023 року від 214720,0 до 805200,0 гривень.

Визначаючи згідно з ст.ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути нею забезпечене, слідчий суддя виходить з підозри особи в особливо тяжкому злочині з поставленим за вину розміром завданої шкоди у співставленні з сумою щомісячного доходу, через що здатна забезпечити належну процесуальну поведінку така застава, що за ст. 132 цього Кодексу має визнаватися виправданою ступенем довіри до перспективи її втрати як стримуючого засобу, не будучи вочевидь непомірною, але відбиваючи бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, для чого достатнім буде обмежитись визначеним у КПК України розміром застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки інших виняткових обставин, які б беззаперечно свідчили про наявність підстав для визначення більшої застави прокурором не доведено.

Керуючись ст.ст. 193-194, 196-197, 309-310, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до

30 грудня 2023 року, включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805200 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не відлучатися із смт. Іванків, Вишгородського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 30 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 7 листопада 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1