Справа № 314/274/22
Провадження № 1-в/314/49/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк.

У судовому засіданні захисник повідомила, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 подання начальника Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» про заміну ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, задоволено. Постановлено замінити ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення воді на покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні із тих підстав, що питання вже вирішено.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали, додані до клопотання, суд, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з таких підстав.

За вимогами ч.1 ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до п. п. 2, 3, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

На виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України» від 12.03.2019 з метою усунення цієї системної проблеми Міністерством юстиції розроблено та 18.10.2022 Верховною Радою України прийнято Закони України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» та «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», які набрали чинності 06.11.2022.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690 від 18.10.2022, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690 від 18.10.2022, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

За таких обставин, наразі на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За приписами положень ч. ч. 3,12,13 ст. 154 КВК України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст. ст. 81, 82 КК України може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленого КК України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19.01.2023, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2023 № 116/39172 затверджено «Порядок визначення ступеня виправлення засудженого».

У матеріалах справи міститься ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.12.2023 № 727/8257/23, якою подання начальника Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» про заміну ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням, задоволено. Постановлено замінити ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення воді на покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. Ухвала набрала законної сили 12.12.2023. Матеріали справи містять розпорядження Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.12.2023 про виконання ухвали, що набрала законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що питання про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк, за клопотанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено, суд, приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким на певний строк, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

22.12.2023