Вирок

Іменем України

17.10.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000302 від 23.08.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Караганда Республіки Казахстан, громадянина України, з середню освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України -

в с т а н о в и в :

У період з 09.06.2022 року по 08.08.2022 року ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого терміном на 1 (один) рік ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2022 року, будучи належним чином ознайомленим із застосованими щодо нього обмеженнями, самовільно, без повідомлення уповноважених органів Національної поліції України, покинув визначене даним судовим рішенням місце проживання квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 22.06.2023 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікується його дії за ст. 395 КК України, як самовільне залишення ним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), дані про особу обвинуваченого: який є молодого віку особою, не працює, не одружений, раніше суджений, має постійне місце проживання, скарг і зауважень з боку сусідів на нього немає, у період з 08.06.2022 року до моменту надання відповіді 25.08.2022 року Департаментом охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації профілактичний огляд не проходив, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебував, на диспансерному обліку не знаходився; думку прокурора та захисника; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння суду у розкритті кримінального правопорушення та встановлення істини по справі та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у вигляді арешту, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався та арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 381, 382 КПК України -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Початок відбуття строку покарання ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до фактичного виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1