Ухвала

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 686/442/21

провадження № 51 - 1578 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року щодо нього,

встановив:

За вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 185 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч. 2 ст. 186 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження (06 листопада 2023 року) звернувся із касаційною скаргою та клопотанням у якому просить поновити пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Крім того, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому, це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Так, касаційну скаргу подано ОСОБА_4 більше ніж через один рік після закінчення строку на касаційне оскарження для засудженого.

Суть доводів у клопотанні зводиться до його посилань на власну юридичну необізнаність. Крім того, своє клопотаннязасуджений обґрунтовує тим, що зі слів його захисника, останнім була подана касаційна скарга на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду, про результати розгляду якої йому не відомо до цього часу. Ці обставини, на думку засудженого, є поважними, а тому є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Однак, зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження, оскільки в ньому не зазначено переконливих обставин на підтвердження доводів про неспроможність подати касаційну скаргу вчасно.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 дійсно звертався до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження. Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року його касаційну скаргу було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК. Захисник був обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, однак протягом установленого судом строку недоліків касаційної скарги не усунув, внаслідок чого його скаргу було повернуто.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 також вже скористався правом на оскарження судових рішень щодо нього, звернувшись до касаційного суду в межах строку на касаційне оскарження. Ухвалами Верховного Суду від 03 та 22 червня 2022 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 залишені без руху через їх невідповідність вимогам статей 427, 436, 438 КПК. Копії вищевказаних ухвал, засуджений отримав 08 та 18 липня 2022 року (згідно розписок, направлених на адресу суду), однак протягом установленого судом строку недоліків касаційної скарги не усунув, повторної скарги до суду не надіслав, тому його касаційну скаргу було повернуто на підставі ст. 429 КПК.

З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що засуджений не довів наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст.429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2022 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 28 квітня 2022 року щодо нього.

Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3