ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000632,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урень Горьківської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, несудимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб до 09 березня 2024 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 16 жовтня 2023 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , умисно убив потерпілу ОСОБА_8 , нанісши їй не менше трьох ударів ножем в область шиї та грудної клітки.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя з`ясував поважність причин тривалого строку досудового розслідування і тримання підозрюваного під вартою.

Також врахував обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину, відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать, що встановлені ризики не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки винесена до закінчення апеляційного перегляду попередньої ухвали слідчого судді від 12 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Зазначає, що сторона захисту не була повідомлена про розгляд нового клопотання слідчого та не змогла підготувати мотивовану заяву про відвід слідчого судді.

Наголошує про відсутність належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства.

Вказує, що слідчим суддею не проаналізовані ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Стверджує про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підзахисного, який має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Крім того, слідчий суддя належним чином врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я особи, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного.

Також слідчий суддя взяв до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Належним чином слідчий суддя обґрунтував і висновки про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, слідчого судді та суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення. Про наявність вказаного ризику свідчать також дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, неодружений, офіційних джерел доходу не має.

Крім того, про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати здійсненню кримінального провадження шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення свідчать конкретні обставини та характер інкримінованого підозрюваному злочину, об`єктом якого є найвища соціальна цінність - життя людини, що в свою чергу свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

Твердження захисника про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону з огляду на продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до завершення перегляду в апеляційному порядку попередньої ухвали слідчого судді є непереконливими.

Згідно з приписами ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання.

За змістом положень ст.199 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, згідно з ч.4 цієї статті Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Аналіз наведених положень закону свідчить, що ухвала про обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню незалежно від факту її оскарження в апеляційному порядку, а тому у зв`язку із закінченням строку її дії слідчий суддя зобов`язаний, за умови доведеності прокурором обставин, передбачених ст.199 КПК України, вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про відсутність можливості підготувати мотивовану заяву про відвід слідчого судді з огляду на те, що сторона захисту не була повідомлена про розгляд клопотання слідчого про продовження тримання під вартою, є неприйнятними.

Так, з матеріалів провадження видно, що в судовому засіданні Октябрського районного суду м. Полтави, що відбулось 11 січня 2024 року, були присутні прокурор ОСОБА_6 , слідчий ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_1 .

При цьому, слідчим суддею одночасно з розглядом клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 також вирішувалось клопотання сторони обвинувачення про продовження строку досудового розслідування даного кримінального провадження до шести місяців.

Як вбачається зі змісту журналу судового засідання, будь-яких зауважень чи заперечень щодо неналежного повідомлення про дату та час судового розгляду вказаних клопотань стороною захисту заявлено не було.

Крім того, ні підозрюваний, ні його захисник в судовому засіданні не заявляли відвід слідчому судді з підстав, що передбачені ст.75 чи ст.76 КПК України, а також не заявляли будь-яких клопотань щодо необхідності надання їм часу для підготовки відповідних заяв про відвід.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в даному випадку не спростовують висновків слідчого судді, оскільки наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального переслідування особи.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю доказів, що відображені в протоколах: обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що був проведений 16 жовтня 2023 року; затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 жовтня 2023 року; огляду місця події та трупа потерпілої від 19 жовтня 2023 року; допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також висновком судового експерта №1786, відповідно до якого на светрі та штанах ОСОБА_7 знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_8 , і речовими доказами.

При цьому, під час розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

При цьому даних, які б давали підстави для безумовного визнання доказів недопустимими, стороною захисту не наведено.

Крім того, слідчий суддя при ухваленні оскаржуваного рішення про продовження строку тримання під вартою обґрунтовано врахував вимоги ч.4 ст.183 КПК України та правильно скористався правом не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і належним чином мотивував таке рішення.

Матеріали справи не містять даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_7 не дозволяє утримувати його під вартою.

З огляду на викладене, висновки слідчого судді про продовження тримання під вартою підозрюваного ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000632 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4