Провадження № 1-кп/537/389/2023
Справа № 537/4987/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , при секретарі судових засідань ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000885 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2023 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебував у коридорі п`ятого поверху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом з приміщення коридору п`ятого поверху будинку АДРЕСА_2 шяхом вільного доступу таємно викрав офісне крісло, яке належить ОСОБА_6 . У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1579 грн. 20 коп.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений в умовах воєнного стану таємно викрав чуже майно.

13.11.2022 між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззаперечно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання угоди. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, прохають суд звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. При укладенні угоди враховані обставини, визначені ст.470 КПК України, та інші обставини, що є істотними для кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 клопотали про затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, кваліфікується за ч.4 ст. 185 КК України і віднесене до тяжких злочинів. Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.

В наданій суду на затвердження угоді про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК, зазначені її сторони, формулювання підозри, правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, визначені обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та сприяння розкриттю злочину, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо злочину, а він має право в тому числі мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь та має інші права. В суду не викликає сумнівів, що ОСОБА_3 цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторонам роз`яснені положення ст.473 КПК України, зокрема про наслідки укладення та затвердження угоди. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, відсутні. Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що є очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Судом також враховується особа обвинуваченого, який має постійне місце проживання, тимчасово не працевлаштований, його вік, стан здоров`я, а також те, що обвинувачений негативних характеристик не має, щиро розкаюється і сприяв розкриттю злочину. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 .

Суд вважає, що призначення покарання в межах санкції статті закону у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідатиме меті покарання. Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314,368 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 13.11.2022 про визнання винуватості, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000885.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного судом, звільнити з випробуванням, із встановленням іспитового строку один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий докази - офісне крісло повернути власнику ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити підозрюваному, захиснику і прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1