УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000015 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого прокурором клопотання, підрозділом детективів (на правах самостійного управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено ряд суб`єктів господарської діяльності, що мають відношення до протиправної діяльності пов`язаної з ухиленням від сплати податків, в тому числі ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ).

В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження від Управління СБУ в Одеській області отримано інформацію від 03.08.2023 № 65/5/і/5-3753, у відповідності до якої громадянами України у період з 01.01.2022 по теперішній час впроваджено та використовується протиправна схема з імпорту на територію України товарів народного споживання з подальшою їх реалізацією за готівкові кошти без відображення у бухгалтерській та податковій звітності, з метою ухилення від сплати податків та надання послуг з мінімізації податкового навантаження.

Для вказаної діяльності створено бренд з офіційною сторінкою у мережі інтернет «VORON CARGO GROUP» (адреса: ТК «НОВЕ МІСТО»). Відповідно до інформації з інтернет ресурсів «VORON CARGO GROUP» міжнародна транспортно-логістична компанія, яка надає повний комплекс послуг з доставки різних товарів з Туреччини, Китаю та Європи всіма доступними видами транспорту , виконує всю технічну роботу , починаючи від оплати за замовлений товар, транспортування, митного очищення вантажу та доставку вантажу «до дверей».

У відповідності до інформації наданої УСБУ в Одеській області, вказана карго-компанія здійснює доставку товарів морським транспортом до Стамбулу, де товар накопичується у складських приміщеннях та після формування товарної партії (складається з замовлень різних замовників)товар завантажується на автомобільний транспорт та транспортується через Болгарію, Румунію де у режимі попереднього декларування потрапляє на територію України через ПП «Орлівка» Митний пост «Орлівка».

Фактичне розмитнення вантажу здійснюється на МП «Чорноморськ-порт». Щотижня здійснюється оформлення у середньому трьох вантажних автомобілів з товаром. Після розмитнення автомобіль з вантажем приїжджає на автомобільний майданчик ТК «НОВЕ МІСТО».

Частково товар розвантажується у складське приміщення на вказаній території, частково перевантажується на інші авто, які прямують до фактичних отримувачів товару. При цьому, при видачі товару реальним покпцям не здійснюється будь-яке документальне оформлення.

Для здійснення імпортних операційна теперішній час використовується нерезидент PROMT EXIM TEXTILE TRADING LLC, а одним із імпортерів виступає ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ).

ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ) зареєстровано за адресою: м. Одеса, пл. Грецька, 1; директором та засновником вказано суб`єкта господарської діяльності є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Розмір завданих державі збитків протиправними діями службових осіб ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ) та механізм вчинення кримінального правопорушення підтверджено аналітичним продуктом Відділу аналізу інформації та управління ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області від 24.11.2023 № 84/0/23.13-03-26-23.

Так, в ході проведеного аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ) за період з січня 2023 по вересень 2023, встановлено:

-можливе порушення посадовими особами ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ) п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в частині здійснення фінансово-господарських операцій з реалізації по передплаті товарів контрагентам покупцям вказаними в податковій звітності підприємства в період з 01.01.2023 по 30.09.2023, які можливо мали удаваний характер та були направлені для надання податкової вигоди суб`єктам господарювання реального сектору економіки в частині мінімізації їх податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 18 029 833,33грн.

-можливе порушення посадовими особами ТОВ «ЛИНДРУМ 2021» (код за ) п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 201.1, ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в частині не реєстрації в ЄРПН податкових накладних по реалізації (відвантаженню) товарно-матеріальних цінностей на загальну суму ПДВ 23 345 880,11 грн. на адресу не встановлених осіб.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 23.12.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 1 Б було проведено обшук, за результатами якого було виявлено та вилучено:

1)міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» в 2-х екземплярах на 2 арк.;

2)міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» на 1 арк.;

3)уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 50037т № 0000092 від 21.12.2023 на 1 арк.;

4)декларацію В/І NWST 2309040 на 1 арк.;

5)інвойс № ASD-97197/23 від 24.11.2023 на 1 арк.;

6)перепустку-реєстр № 865 від 22.12.2023 на 1 арк.;

7)печатку ТОВ «Старвелс» зі зразками відбитку на 1 арк.;

Постановою детектива від 23.12.2023 року вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що ці матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обстави, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна на речі які вилучені в ході обшуку зазначаючи, що вилучені речі мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як докази, а також те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі, документи у разі не накладення арешту можуть бути приховані, змінені або знищенні.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, проте про дату та час повідомлявся в телефонному режимі, про що детективом складена довідка.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України,завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 (1952 рік) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. При цьому згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За фактичними обставинами даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2023 року було надано дозвіл на проведення за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 1 Б, оскільки, як зазначала сторона обвинувачення, за вказаною адресою могли зберігатись речі та документи, які зможуть встановити осіб, причетних до скоєння кримінально-протиправних дій в рамках означеного кримінального провадження.

Так, 23.12.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 1 Б було проведено обшук, за результатами якого було виявлено та вилучено:

-міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» в 2-х екземплярах на 2 арк.;

-міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» на 1 арк.;

-уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 50037т № 0000092 від 21.12.2023 на 1 арк.;

-декларацію В/І NWST 2309040 на 1 арк.;

-інвойс № ASD-97197/23 від 24.11.2023 на 1 арк.;

-перепустку-реєстр № 865 від 22.12.2023 на 1 арк.;

-печатку ТОВ «Старвелс» зі зразками відбитку на 1 арк.

З метою збереження вказаного тимчасово вилученого майна, яке визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вилучене майно, його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послалася на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Так, слідчому судді незрозуміло з яких підстав прокурор прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження та які саме відомості воно може містити, відповідно до чого неможливо встановити мету накладення арешту на майно.

Прокурором не було доведено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0000015 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Прокурором зазначається про те, що вилучене майно є речовими доказами та відноситься до речей, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження або спростування факту вчинення кримінальних правопорушень.

Однак, до клопотання про арешт майна жодного доказу на обґрунтування відповідності тимчасово вилученого майна категорії речових доказів та підстав для накладення арешту на вилучене майно додано не було.

Також, відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор не довів зв`язок між кримінальним правопорушенням, які розслідується в рамках кримінального провадження та майном яке належить третій особі ОСОБА_5 .

Слідчий суддя не має можливості встановити при розгляді клопотання, яке відношення майно ОСОБА_5 має до кримінального провадження за фактом протиправних дій службових осіб ТОВ «ЛИНДРУМ 2021».

На думку слідчого судді прокурором не доведено на даний час, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна ОСОБА_5 , про який йдеться в клопотанні.

Прокурором не зазначено та необґрунтовано, що вилучене в ході проведення обшуку майно відповідає хоча б одному із критеріїв речових доказів в рамках кримінального провадження, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості встановити відповідність вилученого майна категорії речових доказів. Сторона обвинувачення в клопотанні лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

До судового засідання прокурор не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі, будь яких додаткових матеріалів в обґрунтування клопотання не надав.

Крім того, у разі накладення арешту на майно власник майна не матиме можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому майном, адже будуть діяти обмеження в частині арешту майна власника.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт майна буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власника майна.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власниці майна, про який йдеться в клопотанні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна задоволенню не підлягає, а тимчасово вилучене майно необхідно повернути особі у якої його було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження за № 0000015 від 08.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, - відмовити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно 23.12.2023 року під час проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Рибальська, 1 Б, а саме:

-міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» в 2-х екземплярах на 2 арк.;

-міжнародну товаро-транспортну накладну ТОВ «Транс Кеа Трак» на 1 арк.;

-уніфіковану митну квитанцію МД-1 серії 50037т № 0000092 від 21.12.2023 на 1 арк.;

-декларацію В/І NWST 2309040 на 1 арк.;

-інвойс № ASD-97197/23 від 24.11.2023 на 1 арк.;

-перепустку-реєстр № 865 від 22.12.2023 на 1 арк.;

-печатку ТОВ «Старвелс» зі зразками відбитку на 1 арк. - повернути особі, у якої його було вилучено.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1