ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3654/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засіданні ОСОБА_2 за участі: захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0007312,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2023 захисник ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 30.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні № 0007312 по підозрі ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

На обґрунтування скарги зазначив, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, звернувся до прокурора з клопотанням про проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного, проте у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Оскаржувану постанову захисник вважає необґрунтованою посилаючись на те, що слідчий експеримент необхідно провести з метою дотримання вимог статей 9, 22 КПК України, а відмова у його проведенні є явним обмеженням права сторони захисту на збирання та подання доказів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав пославшись на наведені у ній обставини та обґрунтування.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення вимог скарги пославшись на те, що свідки, з якими захисник просить провести слідчий експеримент, не були очевидцями спричинення потерпілому тих тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0007312, в рамках якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

За змістом підозри ОСОБА_6 18.08.2018, близько 18-30 год. перебував на восьмому поверсі, будинку АДРЕСА_1 де у останнього виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 . В ході якого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин став наносити численні удари кулаками рук по обличчю та тулубу ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_6 продовжував наносити потерпілому, який лежав на підлозі, численні удари кулаками рук по обличчю та голові, спричинивши таким чином останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепової травми. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у себе дома за адресою: АДРЕСА_2 .

27.10.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві з клопотанням про проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 посилаючись на те, що проведення цієї слідчої дії необхідне для перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

30.10.2023 старший слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення слідчий вмотивував тим, що органом досудового розслідування встановлено що свідок ОСОБА_9 відповідно до наданих нею показів не була прямим свідком під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а лише бачила початок словесного конфлікту між ним та ОСОБА_6 , а свідок ОСОБА_8 , змінив свої покази та також повідомив, що не бачив моменту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , про що також у своїх показах в ході проведеного допиту повідомив підозрюваний ОСОБА_6 , а тому клопотання захисника є недоцільним та без результатним.

Зі скарги вбачається, що копію цієї постанови захисник отримав 07.11.2023, а отже встановлений процесуальним законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, за приписами статей 7, 9, 20, 22, 23, 26 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 9 цього Кодексу визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (стаття 91 КПК України).

Відповідно до положень статті 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК).

Відповідно до положень статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

За нормою статті 220 цього Кодексу клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова… .

Згідно з приписами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом установлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам статей 110, 220 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

За змістом статті 240 КПК України слідчий експеримент проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а його суть полягає у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

З доданих до скарги копій окремих матеріалів досудового розслідування (протоколів допиту свідків та підозрюваного) вбачається, що у присутності свідка ОСОБА_9 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбувся лише словесний конфлікт, очевидцем бійки між ними вона не була та про обставини, за яких ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, їй нічого невідомо.

Що стосується підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , то факт завдання потерпілому ударів в ділянку голови, які спричинили внутрішньочерепну травму, і як, наслідок, призвели до його смерті, ними заперечується, також вказані особи не надають відомості про падіння ОСОБА_7 , внаслідок якого він міг би ударитись головою.

З огляду на викладене слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про те, що повідомлені свідками та підозрюваним відомості не зумовлюють необхідність їх перевірки шляхом проведення слідчого експерименту.

Зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження та зміст показань свідків і підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що ініційований захисником слідчий експеримент не дасть жодних результатів ні для сторони захисту, ні для сторони обвинувачення, а відтак слідчий цілком обґрунтовано відмовив у його проведенні, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на рішення слідчого у кримінальному провадженні № 0007312.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: