УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі предсанвика володільця тимчасово вилученого адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження № 000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

15.08.2023 року на розгляд слідчого судді, через офіційну електронну пошту суду, надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження № 000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій скаржники просив суд визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого в особливо-важливих справах другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 або іншої особи, яка уповноважена на здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000676 від 21.04.2023 року, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, постанову старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 02.08.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку 30.06.2023 року в домоволодінні в якому проживає ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено у кримінальному провадженні №0000676 від 21.04.2023 року скасувати, зобов`язати старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 або іншу особу, яка уповноважена на здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000676 від 21.04.2023 року, повернути ОСОБА_6 паспорти для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , які були вилученні під час невідкладного обшуку 30.06.2023 року.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_3 посилається на положення ст. 303 КПК України та обґрунтовує її тим, що 30 червня 2023 року, на підставі постанови виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_7 від 29.06.2023 року було проведено обшук домоволодіння в якому проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час вказаного обшуку уповноваженими слідчими було виявлено та вилучено, у тому числі, паспорти для виїзду закордон серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2 . Скаржник зазначає, що арешт на вказане майно не накладався, за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, обов`язок здати вказані документи до органу досудового розслідування на нього не покладався. Крім того, скаржник вказує, що ним на адресу слідчого було направлено клопотання про повернення вказаного майна, у задоволенні якого, однак йому було відмовлено постановою від 02.08.2023 року.

У судовому засіданні представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримали та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Надав слідчому судді копії документів на обґрунтування власної позиції.

Пристуній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, вважаючи, що вилучені документи можуть бути використані під час досудового розслідування, як документи, що встановлюють особу ОСОБА_5 , а також як доказ фактів їх використання під час перетину державного кордону. Зауважував, що дана скарга не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки перший відділ Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності ГСУ ДБР дислокуються у м. Львові. Надав слідчому судді письмові заперечення на клопотання з додатками.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

В абз. 4 п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.06.2016 №223-1650/0/4-16 «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» зазначено, що «правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК України)».

Як вбачається зі змісту скарги та відомостей, що містяться у долучених до неї матеріалах, досудове розслідування кримінального провадження, здійснюється Державним бюро розслідувань, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, а значить знаходиться на території Шевченківського районного суду м. Києва.

При цьому, пристуній у судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 не надав жодного процесуального документу, на підставі якого можна було б зробити висновок про те, що досудове розслідування кримінального провадження в рамках якого подано скаргу дійсно здійснюється у м Львові, а навпаки, надав письмові пояснення на бланку, який містить посилання на те, що місцем дислокації Державного бюро розслідування є будівля за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.

Вищевикладене приводить слідчого суддю до висновку про підсудність даної скарги саме Шевченківському районному суду м. Києва.

Що ж стосується доводів скарги по суті, то згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржено бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 2 статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до постанови виконувача обов`язків Генерального прокурора ОСОБА_7 від 29.06.2023 року в рамках даного кримінального провадження 30 червня 2023 було проведено невідкладний обшук домоволодіння в якому проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено, у тому числі, паспорти для виїзду закордон серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2 .

Враховуючи те, слідчим у судовому засіданні не було надано слідчому судді ухвали про надання дозволу на проведення вказаного обшуку слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене майно є тимчасово вилученим.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Статтею 169 КПК України встановлено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що ухвали про накладення арешту на зазначене тимчасово виучене майно слідчим також надано небуло, слідчий суддя приходить до висновку, що, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не було подано до слідчого судді протягом 48 годин після його вилучення ані слідчим, ані прокурором. Не було таке майно і повернуто особі, в якої його було вилучено, що свідчить про вчинення слідчим бездіяльності, яка підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим вбачається за необхідне задовольнити в цій частині скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 та зобов`язати уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань що входить до складу слідчої групи, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, негайно повернути володільцю, або його представнику, майно, тимчасово вилучене 30 червня 2023 року під час проведення обшуку домоволодіння в якому проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 а саме: паспорти для виїзду закордон серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2 .

Що ж стосується решти вимог скарги, то їх задоволення виходить за межі повноважень слідчого судді, наданих йому в рамках розгляду скарг на неповернення тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-169, 171, 236, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження № 000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань який входить до складу слідчої групи та здійснює досудове розслідування кримінального провадження №000676, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, негайно повернути ОСОБА_5 , або його представнику, майно, тимчасово вилучене 30 червня 2023 року під час проведення обшуку домоволодіння в якому проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме паспорти для виїзду закордон серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08 годині 00 хвилин 29 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1