Справа № 182/3464/23
Провадження № 1-кп/0182/261/2024
У Х В А Л А

11.01.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 за № 0000484 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Нікополь Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

(в режимі ВКЗ з власного пристрою),

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 19.07.2023 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 за № 0000484 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (отримано судом 20.07.2023).

Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого наразі закінчився.

Ухвалою від 21.07.2023 було призначено підготовче судове засідання на 22.09.2023, яке в подальшому відкладалось.

До початку підготовчого судового засідання захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_8 засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» подано до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 також заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

В підготовчому судовому засіданні у відповідності до вимог КПК України на обговорення учасників судового провадження поставлені питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта (ч. 2 ст. 314 КПК України) та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду (ч. 2 ст. 315 КПК України).

Доводи клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта

Подане клопотання захисник обґрунтовує невідповідністю обвинувального акта та реєстру матеріалів, доданого до нього, вимогам чинного процесуального законодавства, складеного з помилками. Так, у обвинувальному акті не конкретизовано в чому саме полягає вина його підзахисного. Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомостей, що характеризують об`єктивну сторону злочину, а це, в свою чергу, порушує право його підзахисного знати в чому його обвинувачують. Фактично у обвинувальному акті викладено лише зміст підозри та встановлені органами досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється його підзахисний, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. У формулюванні обвинувачення детально повинно бути розписано місце, де конкретно було вчинено правопорушення, точний час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність) і як саме вони були вчинені обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета), початковий момент правопорушення та момент його виявлення правоохоронними органами, оскільки ці обставини кримінального провадження впливають на об`єм обвинувачення, та прямо стосуються конкретності обвинувачення. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право його підзахисного на захист, та є перешкодою для повного і всебічного судового розгляду кримінального провадження. В обвинувальному акті, як в обставинах, які прокурор вважає встановленими, так і у формулюванні обвинувачення не зазначено конкретне місце вчинення злочину. Не зазначений час та спосіб вчинення злочину, натомість зазначено, що «… у невстановлений слідством час місце і спосіб…», «…виник злочинний умисел…». При цьому в обвинуваченні не вказано, а чим саме доводиться і чи був взагалі умисел. Доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам закону: він не містить даних про всі процесуальні дії і не відображені всі процесуальні рішення, прийняті в ході розслідування, а також не зазначено їх реквізити, зокрема, відсутні дані про закінчення досудового розслідування, що є суттєвим порушенням. Крім того реєстр матеріалів не містить усіх процесуальних дій та рішень, що були вчинені та прийнятими, під час досудового розслідування, так зокрема в ньому відсутнє рішення про пред`явлення обвинувачення підозрюваному.

Доводи клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта

1). Обвинувальний акт є офіційним документом, однак у ньому відсутня печатка прокуратури. 2). Обвинувачення не конкретизоване: не зазначено час, місце, спосіб придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, що унеможливлює стороні захисту побудувати лінію захисту. 3). Він вважає, що підозра і обвинувальний акт не можуть бути ідентичними. 4). Доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а саме: відсутній час проведення дії, а саме п. 5, 10, 11; ухвали слідчого судді не містять реквізитів (номера справи) в рамках якої постановлено ухвалу. Оскільки вказане не може бути усунено під час судового розгляду, просить обвинувальний акт повернути прокурору.

Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить чіткого та ясного формулювання обвинувачення. З зазначених підстав просив клопотання задовольнити та прийняти рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечував.

Захисник ОСОБА_6 також підтримав доводи захисника ОСОБА_8 з приводу повернення обвинувального акта та додатково зазначив, що обвинувальний акт є офіційним документом, однак у ньому відсутня печатка прокуратури; обвинувачення не конкретизоване, не зазначено час, місце, спосіб придбання; не може бути підозра і обвинувальний акт ідентичними; доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а саме: відсутній час проведення дії, а саме в п. 5, 10, 11; ухвали слідчого судді не містять реквізитів (номера справи), в рамках якої постановлено ухвалу. Просив клопотання задовольнити та повернути акт прокурору. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання своїх захисників та просив повернути обвинувальний акт. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду заперечував.

Прокурор ОСОБА_4 вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово суддею за участю прокурора, обвинуваченого та його захисників. З приводу клопотань про повернення обвинувального акта заперечував. Зазначив, що обвинувальний акт складений з дотриманням приписів кримінального процесуального законодавства. Просив відмовити у задоволенні клопотань захисників та обвинуваченого.

Оцінка та висновки суду щодо вирішення клопотань

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в частині не конкретизації вини обвинуваченого

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК України, щодо змісту обвинувального акту, є недопустимим.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування /ч. 4 ст. 110 КПК України/.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Інститут повернення обвинувального акта є механізмом забезпечення належної правової процедури, яка унеможливлює судового розгляду матеріалів кримінальних проваджень, що не відповідають вимогам КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Щодо доводів сторони захисту про те, що в обвинувальному акті не конкретизовано в чому саме полягає вина обвинуваченого, відсутнє формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженню, а також відомості, що характеризують об`єктивну сторону злочину; детально не розписано місце, де конкретно було вчинено правопорушення, точний час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність) і як саме вони були вчинені обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета), початковий момент правопорушення та момент його виявлення правоохоронними органами, то суд вважає їх необґрунтованими з огляду на те, що прокурор як сторона у кримінальному провадженні є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом і суд, не вправі змушувати прокурора викладати обвинувачення, яке визнано ним доведеним тим чи іншим чином. В такому разі б суд замість перевірки даних обвинувального акту щодо ОСОБА_3 на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п. 1 - 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, вдався б до аналізу та оцінки змісту обвинувального акту, співставлення обставин інкримінованого злочину з іншими обставинами, що є неприпустимим на стадії підготовчого судового засідання, тобто вдався б до вирішення питань, які вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, чим фактично вийшов би за межі передбачених законом повноважень, які суд може здійснювати у підготовчому судовому засіданні.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисників суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

Кримінальний процесуальний закон не надає суду повноважень до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, оскільки визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17). Адже в обвинувальному акті зазначаються ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор (а не суд) вважає встановленими.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Таким чином, на переконання суду, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту відносно ОСОБА_3 прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення стосовно кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_3 .

Незгода сторони захисту із викладом фактичних обставин, формулюванням обвинувачення за своїм змістом є запереченням проти нього, розгляд яких може бути здійснений на етапі судового розгляду кримінального провадження.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в частині відсутності печатки

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту як підставу для повернення обвинувального акту прокурору відсутність печатки на обвинувальному акті, який затверджений прокурором.

Суд звертає увагу захисників на те, що відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт набуває статусу офіційного документу з моменту його затвердження прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні. Окрім того зазначена норма кримінального процесуального закону не містить обов`язкової вимоги щодо необхідності скріплення печаткою підпису уповноваженої особи компетентного органу для надання йому статусу офіційного документа.

З 2019 року Верховний Суд неодноразово висловлювався про відсутність вимог закону про скріплення обвинувального акту печаткою, з цього питання, приводу.

Зокрема, у постанові від 27.11.2019 у справі № 473/4471/18 Верховний Суд зазначив, що кримінальним процесуальним законом не передбачено скріплення прокурором обвинувального акта печаткою. У постанові від 10.06.2021 у справі № 638/1317/19 Верховний Суд вказав, що закон не містить такої вимоги до обвинувальних актів, як скріплення їх печаткою.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в частині ідентичності підозри і обвинувального акту

Що стосується ідентичності повідомлення про підозру та обвинувального акту, суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Для того, щоб встановити, що кваліфікація дій ОСОБА_3 при врученні йому підозри є ідентичною кваліфікації його дій в обвинувальному акті, необхідно досліджувати документи, які не надані стороною обвинувачення, адже з реєстру матеріалів кримінального провадження (п. 4 реєстру), який надано суду одночасно з обвинувальним актом, неможливо однозначно судити про суть повідомлення про підозру.

У підготовчому судовому засіданні суд не може проводити аналіз повідомлення про підозру за її відсутності, на даній стадії судового розгляду кримінального провадження.

У постанові від 21 квітня 2021 року в справі № 295/12923/19 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зауважив, що структурні елементи, які входять до підозри та формалізуються у повідомленні про підозру, мають повністю відтворюватися в обвинувальному акті. У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або при зміні первинної підозри, слідчий, прокурор зобов`язані знову вручити особі повідомлення про підозру з виконанням вимог статті 278 КПК.

Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в частині невідповідності реєстру вимогам ст. 109 КПК України

Відповідно ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Щодо посилання сторони захисту на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому відсутні відомості про час проведеної процесуальної дії (п. 5, 10, 11) та вказані у ньому ухвали слідчого судді не містять реквізитів (номерів справи), то суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору.

При цьому, судом відхиляються доводи сторони захисту, про неповноту реєстру матеріалів досудового розслідування з огляду на те, що хоча суд і вважає, що вказаний документ має містити всі дані, вказані в ч. 2 ст. 109 КПК України, без винятку, проте неповнота такого реєстру, за умови долучення його до обвинувального акта, не свідчить про наявність підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, і може бути з`ясована в ході судового розгляду кримінального провадження.

Також суд звертає увагу на те, що самі по собі дані реєстру матеріалів досудового розслідування, а саме: щодо часу вчинення процесуальної дії та не зазначення номеру справи ухвали слідчого судді, на переконання суду, із врахуванням відсутності недоліків в самому обвинувальному акті, не є підставою для його повернення.

Суд наголошує, що підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

За таких підстав, клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, задоволенню не підлягає.

Оцінка суду щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угода про визнання винуватості до суду не надходила, сторони кримінального провадження не повідомляли суд про її укладення. За таких обставин підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено, з відповідними клопотаннями до суду сторони кримінального провадження не зверталися.

Обвинувальний акт містить відомості, передбачені п. 1 - 9 ч. 2 ст. 291 КПК України. До обвинувального акта додані визначені кримінальним процесуальним законодавством додатки. Процесуальних порушень, які перешкоджають розгляду справи, в суді не встановлено. Отже, підстав для його повернення не встановлено.

Питання підсудності кримінального провадження Нікопольському міськрайонному суду сторонами не оспорювалось. Його непідсудність не була встановлена і судом.

За відсутності обставин, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000484 від 25.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

За наслідками підготовчого судового засіданні судом не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для ухвалення рішення про здійснення судового провадження у закритому судовому засіданні. З метою забезпечення гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд враховує, що за змістом ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є прокурор, який має виключні повноваження на підтримання державного обвинувачення в суді. З боку захисту - обвинувачений та його захисники. З огляду на зазначене, судовий розгляд необхідно здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого та його захисників.

З дотриманням вимог ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження належить здійснювати суддею одноособово.

Таким чином, суд вважає за можливе закінчити підготовче судове провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору, відмовити.

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до відкритого судового розгляду одноособово суддею на «19» січня 2024 р. на 09.10 год. за участю прокурора, обвинуваченого та захисників.

Строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 скінчився. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1