запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/709/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2023 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість. Зазначає про відсутність доказів, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ч.1 ст.177 КПК ризикам. Висунута ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою та передчасною, перебуває під розумним сумнівом. В матеріалах справи відсутні докази ведення ТОВ «Профтаксі 1» господарської діяльності. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби або визначити розмір застави.

Під час апеляційного розгляду захисники і підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги захисника.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , якому 31.10.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.206 КК злочину.

Слідчий суддя задовольнила клопотання слідчого, посилаючись на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя правильно встановила, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у показаннях свідків, потерпілого, матеріалах за результатами проведення негласних слідчих дій, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та інших матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи "добросовісно підозрювали особу". Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення "Ільгар Маммадов проти Азербайджану" і рішення "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства"), що має місце в даному випадку.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не спростовують обставин, які містяться у клопотанні слідчого, оскільки сторона захисту не довела їх у відповідності до ч.5 ст.132 КПК. Факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для її спростування. Крім того, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ст.ст.22, 26 КПК).

Суд критично ставиться до доводів і заперечень апеляційної скарги про те, що ТОВ «Профтаксі 1» не мало право займатися господарською діяльністю, оскільки термін дії договору №66/14 від 14.09.2018 року між облдержадміністрацією та ТОВ «Профтаксі 1» про організацію перевезень пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Запорізької області, закінчився 13.09.2023 року.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 року №512 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 року №176 і від 03.12.2008 року №1081, та доповнено до Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування п.41 такого змісту: договір або дозвіл, строк дії якого закінчується у період дії воєнного стану в Україні, вважається таким, дію якого продовжено на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування.

За таких обставин доводи апеляційної скарги з цих підстав колегія суддів вважає безпідставними.

Також розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку про те, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якої передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК, може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Також колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_9 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки останній обізнаний про анкетні дані та місце перебування потерпілого, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення.

Зміст пред`явлено обвинуваченого вказує на те, що ОСОБА_9 спільно з іншими співучасниками саме чинили тиск, пов`язаний із погрозою застосування насильства, направлений на припинення потерпілими ведення господарської діяльності. Такий же тиск ОСОБА_9 може продовжувати вчиняти на потерпілих і свідків з метою зміни ними їх показів у справі.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст.23, 95 КПК показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо в судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки досудове розслідування наразі ще триває, то залишається існувати ризик незаконного впливу ОСОБА_9 на свідків та потерпілого, які, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є суттєвим.

ОСОБА_9 , як вбачається з матеріалів кримінального провадження та повідомленої йому підозри протягом незначного проміжку часу, діючи за попередньою змовою групою осіб, неодноразово вчиняв дії відносно потерпілих, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.206 КК. Окрім того слід враховувати сферу господарської діяльності та майнові інтереси ОСОБА_9 , що може спонукати останнього в подальшому здійснювати протиправні дії, метою яких буде встановлення повного контролю щодо здійснення перевезень на території Запорізької області, що буде проявлятись у перешкоджанні здійснення господарської діяльності іншими учасниками.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про неповноту з`ясування обставин справи слідчим суддею та про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчим суддею не в повній мірі обґрунтована неможливість застосування інших запобіжних заходів, є безпідставними.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшла висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне, при застосуванні вказаного запобіжного заходу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства та погрози його застосування.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні, та при апеляційному розгляді суду апеляційної інстанції таких відомостей не надано.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та вона дійшла правильного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави, оскільки інші запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/10502/23