Провадження № 1-кс/522/8038/23
УХВАЛА

21 грудня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000682 від 17.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 Одеського районного управляння поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000682 від 17.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 16.12.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 16.12.2023 невстановлена особа, під приводом продажу тактичної куртки, через мережу "Фейсбук", шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 500 грн., які заявник самостійно перерахував на номер телефону НОМЕР_1 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму. ЄО 13470

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000682 від 17.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування було надано доручення сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області щодо встановлення особи причетної до кримінального правопорушення.

20.12.2023 року до чергової частини відділення поліції сектором кримінальної поліції було подано рапорт, про те, що під час несення служби, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується мобільним телефоном із модулем ідентифікації абонента (СІМ-картка) № НОМЕР_1 , який має значення для кримінального провадження як номер телефону, на який здійснювались транзакції грошових коштів потерпілих.

На місце події було направлено СОГ та слідчим за погодженням з процесуальним керівником, прокурором Приморської окружної прокуратури, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним із врятуванням майна та з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, з метою виявлення та вилучення речей та документів, що мають значення речових доказів в рамках кримінального провадження було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку ОСОБА_6 з метою збереження речового доказу.

Під час проведення обшуку 20.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 11:27 год. до 11:44 год. ОСОБА_6 добровільно видав речі що мають значення для кримінального провадження: мобільний телефон марки «Assistant», в корпусі сріблястого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому використовується модуль ідентифікації абонента (СІМ-картка) № НОМЕР_1 , який поміщено та опечатано в спеціальний пакет PSP1087201.

За результатом проведеного обшуку було складено відповідний протокол від 20.12.2023 року.

В подальшому слідчим було ухвалено постанову про визнання речовим доказом вилученого під час проведення обшуку мобільного телефону марки «Assistant», в корпусі сріблястого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому використовується модуль ідентифікації абонента (СІМ-картка) № НОМЕР_1 .

У зв`язку з викладеним слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно з метою збережання речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий надав слідчому судді клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Власник майна до суду не викликався згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000682 від 17.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000682 від 17.12.2023, а саме - мобільний телефон марки «Assistant», в корпусі сріблястого кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому використовується модуль ідентифікації абонента (СІМ-картка) № НОМЕР_1 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №5104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1