У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 23 травня 2023 року № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що детективами Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 23 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України.

19 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла 1/7, в ході якого вилучено: iPhone 15 сірого кольору, iPhone 15 Pro; Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Крім того, 19 грудня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 10 150 дол. США.

Керуючись вимогами статті 98 КПК України, 20 грудня 2023 року вилучені речі були визнані речовим доказом, враховуючи, що вони є предметом засобом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України та самі по собі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ураховуючи вищевикладене, наявні підстави вважати, що вилучені під час проведення обшуків вищевказані речі та грошові кошти, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України та використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому підлягають спеціальній конфіскації, у зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з указаним клопотанням.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 21 грудня 2023 року для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та передано відповідні матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів зазначеного клопотання детективами Підрозділу детективів (на правах Управління) Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 23 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України.

19 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, вул. Іоанна Павла 1/7, в ході якого вилучено: iPhone 15 сірого кольору, iPhone 15 Pro; Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Крім того, 19 грудня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 10 150 дол. США.

Однак, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, які саме сліди вчинення кримінального правопорушення містять вилучені під час обшуків речі, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин воно слугуватиме речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання вищевказаного майна речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, на яку прокурор посилається у клопотанні

Окрім цього, у клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти також з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Частиною четвертою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96--2 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У порушення наведених вимог, прокурором не доведено наявність підстав вважати, що майно, на яке останній просить накласти арешт, одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; було предметом злочину; було підшукано, виготовлено, пристосовано або використано як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Крім того, у порушення пункту 1 частини другої статті 171 КПК України прокурором не доведено наявність правових підстав для арешту грошових коштів, оскільки в матеріалах клопотання відсутні докази, що вони були вилучені в ході обшуку, дозвіл на проведення якого був наданий слідчим суддею, а також відсутні докази його проведення, зокрема, протокол обшуку.

Також, всупереч пункту 3 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні не зазначено та не додано доказів, які підтверджують право власності на вилучений автомобіль та грошові кошти, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його прокурору на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні від 23 травня 2023 року № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною другою статті 203-2 КК України, повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1