Справа № 646/8543/23
№ провадження 1-кп/646/389/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000971 від 26.08.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому засіданні захисник заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту, посилаючись на його невідповідність вимогам КПК України, оскільки під час досудового розслідування було порушено право обвинуваченого на захист. Так, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про залучення адвоката ОСОБА_6 в якості захисника ОСОБА_5 та відсутні відомості про відмову ОСОБА_5 від зазначеного захисника або відмову адвоката ОСОБА_6 від виконання обов`язків з захисту обвинуваченого. Проте, в додатках до обвинувального акту відсутня розписка захисника ОСОБА_6 про отримання ним копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та додатків. Крім того, написання прізвища потерпілого в тексті обвинувального акту допущено у двох варіантах («Удовіка», «Удовик»). При цьому в матеріалах кримінального провадження містяться відомості прізвище про потерпілого ОСОБА_7 . Отже, слідством фактично не встановлено особу потерпілого. Крім того, обвинувачення є неконкретним, оскільки прокурор не вказала конкретне місце вчинення інкримінованого правопорушення та його поштову адресу, а лише зазначила приблизну адресу. Реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушенням приписів ст.109 КПК України, оскільки частково не зазначені повні назви процесуальних дій, повні реквізити процесуальних рішень. Отже, захисник вважає неможливим призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечувала проти клопотання захисника, посилаючись на відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, та заявила, що вважає можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Сторона захисту заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на обставини, викладені у вищевказаному клопотанні захисника.

Потерпілий, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

Сторони не заперечували проти проведення підготовчого засідання за відсутності потерпілого.

Вислухавши сторони, дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Усі передбачені вказаною нормою відомості зазначені у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000971 від 26.08.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо доводів захисника про неконкретність обвинувачення, то згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На стадії підготовчого провадження суд не може надавати оцінку обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, у тому числі, тих, які стосуються місця його вчинення, якщо це не впливає на вирішення питання про підсудність кримінального провадження.

У обвинувальному акті прокурор виклала фактичні обставини, які вона вважає встановленими, у тому числі, щодо місця вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, яке відноситься до територіальної підсудності Червонозаводського районного суду м.Харкова.

Що стосується різниці у написанні прізвища потерпілого у обвинувальному акті, то вона не є суттєвою та свідчить про описку під час складання обвинувального акту.

Копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вручені обвинуваченому 22.11.2023р. під розписку, як цього вимагає п.3 ч.4 ст.291 КПК України.

Крім того, копії цих документів вручені захиснику ОСОБА_4 .

При цьому, обвинувачений не заявляв суду про те, що бажає, щоб його захищав також захисник ОСОБА_6 .

Суд вважає помилковими доводи захисника про наявність підстав для повернення прокурору обвинувального акту, оскільки в реєстрі матеріалів досудового розслідування частково не зазначені повні назви процесуальних дій та повні реквізити процесуальних рішень.

Так, положеннями ч.2 ст.109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні містить номери та дати процесуальних дій, реквізити процесуальних рішень (суть, дата, ким прийнято), види заходів забезпечення кримінального провадження, їх дати та строки застосування.

Таким чином, обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України, а реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст.109 КПК України. При цьому надмірний формалізм не може сприяти виконанню завдань кримінального судочинства.

Кримінальне провадження підсудне Червонозаводському районному суду м. Харкова, обвинувальний акт складено відповідно до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Отже суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім того, прокурор заявила клопотання про продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування зібрані докази, які вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливе на потерпілого та свідків, а також продовження злочинної діяльності. Про наявність цих ризиків свідчить тяжкість обвинувачення у сукупності з наступними обставинами. ОСОБА_5 не має зареєстрованого місця проживання у м.Харкові, не визнає своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, а тому може переховуватися від суду для уникнення покарання. Злочин, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, пов`язаний з насильством. Обвинуваченому відомі місця проживання потерпілого та свідків. Отже, це свідчить про можливість обвинуваченого незаконно впливати на цих осіб з метою зміни ними показань, які вони надавати під час досудового розслідування. Крім того, оскільки обвинувачений не довів свій умисел до кінця, він може його реалізувати або вчинити новий злочин.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання або домашній арешт. Обвинувачений посилається на тривалість перебування під вартою, формалізм під час складання прокурором її клопотання, відсутність доказів наявності ризиків, відсутність обґрунтування прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також ОСОБА_5 зазначає, що орган досудового розслідування викривив події інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке він не вчиняв. При цьому він має стійкі соціальні зв`язки, що підтверджується наявністю дружини та двох дітей, до кримінальної відповідальності ніколи не притягався. Оскільки він тримається під вартою, його родина змушена існувати на мізерну допомогу для внутрішніх переселенців. Він не має наміру переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого й свідків, тому що заінтересований у встановленні істини у справі.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання обвинуваченого, зазначивши, що прокурор у своєму клопотанні посилається лише на формальні обставини. Доказів наявності у ОСОБА_5 умислу на вчинення особливо тяжкого злочину немає, а обвинувачення ґрунтується на припущеннях. Також немає доказів на підтвердження наявності ризиків, про які йдеться у клопотанні прокурора. Обвинувачений є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрований у Полтавській області. При цьому його дочка проживає у м.Харкові, а обвинувачений має бажання проживати за її адресою разом з дружиною, а також має намір працювати у м.Харкові. Посилання прокурора на невизнання обвинуваченим винуватості як на обставину, що підтверджує наявність передбачених ст.177 КПК ризиків, є некоректним, оскільки це є безумовним правом особи та не має значення під час здійснення кримінального провадження.

Вислухавши сторони, дослідивши доводи їх клопотань, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

26.08.2023р. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

28.08.2023р. ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою без визначення розміру застави, строк якого був продовжений ухвалою слідчого судді від 20.10.2023р. до 26.11.2023р.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.10.2023р. за результатами розгляду апеляції сторони захисту запобіжний захід обвинуваченому був залишений без змін.

Після надходження обвинувального акту до суду строк запобіжного заходу був продовжений ухвалою суду від 24.11.2023р. на 60 днів.

У даному випадку існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, тобто інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача, що обвинувачений, можливо, вчинив цей злочин.

При цьому суд оцінює наявність обґрунтованої підозри без попереднього висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Що стосується доводів сторони захисту про недоведеність умислу обвинуваченого на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що суд може надати оцінку цим доводам, лише оцінивши усі докази у їх сукупності та взаємозв`язку на відповідній стадії процесу за результатами судового розгляду.

Щодо ризиків, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та на які посилається прокурор, то суд погоджується з тим, що у даному випадку існують обставини, які у сукупності з тяжкістю обвинувачення та покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, свідчать про ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 є уродженцем м.Лиман Донецької області, громадянином України, має зареєстроване місце проживання у м.Лиман Донецької області та зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у м.Полтава, фактично проживав у АДРЕСА_1 , має вищу освіту, одружений, раніше не судимий.

Суду не надано доказів на підтвердження існування настільки міцних соціальних зв`язків як у місці фактичного проживання обвинуваченого, так і у місці його реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, які б були достатнім запобіжником ризику втечі обвинуваченого та гарантували його належну процесуальну поведінку.

Так, обвинувачений не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб. Наявність у обвинуваченого дружини не є достатньою гарантією від ризика втечі.

Крім того, суду не надано доказів наявності у обвинуваченого або членів його сім`ї місця проживання у м.Харкові на належним правових підставах, а також доказів на підтвердження згоди власника відповідного нерухомого майна на проживання обвинуваченого ОСОБА_8 на умовах домашнього арешту.

Отже, ці обставини свідчать про ризик переховування обвинуваченого від суду.

Що стосується ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то його існування підтверджується тяжкістю обвинувачення та наступними обставинами. Так, за обставинами інкримінованого ОСОБА_5 злочину, він працював разом з потерпілим. Отже, йому відома особиста ситуація потерпілого, у тому числі, місце роботи та проживання. Крім того, обвинуваченому відкриті матеріали кримінального провадження, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування, копія якого надана обвинуваченому, міститься інформація з персональними даними свідків, у тому числі, про місце їх проживання. З огляду на серйозність обвинувачення та усвідомлення обвинуваченим можливих правових наслідків його кримінального переслідування державою, ці обставини свідчать про те, що обвинувачений може чинити тиск на потерпілого та свідків з метою змусити надавати показання на його користь.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то його наявність підтверджується тим, що обвинуваченому інкримінується вчинення закінченого замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_9 . За обставинами інкримінованого обвинувачення потерпілий не був позбавлений життя, оскільки йому була надана відповідна медична допомога. Тобто, обвинуваченому інкримінується, що він не довів до кінця умисел на позбавлення життя потерпілого з причин, які не залежали від волі обвинуваченого. З урахуванням цього та тієї обставини, що обвинувачений та потерпілий разом працювали у АТ «Українська залізниця» філія «Центр з будівництва та ремонту колії», існує висока імовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення відносно потерпілого.

З урахуванням всіх наведених вище підстав та високого ступеню вищевказаних ризиків, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання або домашній арешт немає, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

В той же час, та обставина, що обвинувачений не визнавав вину та відмовлявся від дачі показань, жодним чином не впливає на висновки суду, оскільки це є гарантованим ст.63 Конституцією України правом особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 177, 178, 199, 314, 315, 316, 331, 369-372 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Призначити у кримінальному провадженні №0000971 від 26.08.2023р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, судовий розгляд на 13 годину 30 хвилин 22 січня 2024 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого.

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, застосованого до нього.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14.03.2024 року включно.

Строк дії ухвали до 14.03.2024р. включно.

Ухвала в частині, яка стосується запобіжного заходу, може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1