Справа № 206/4459/23
Провадження № 1-кп/206/57/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 Самарський районний судом м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню під № 0000165, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2023, відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не маючого освіти не одруженого, який не має на утримані малолітніх або неповнолітніх дітей та інших осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: Комунальний заклад «Криворізькій психоневрологічний інтернат» ДОР, м. Кривий Ріг, вул. Треньова, буд. 15, раніше до якого застосовані заходи медичного характеру:

- 01.11.2022 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 186 КК України, застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним спостереженням;

- 21.12.2022 Криничанським районним судом, Дніпропетровської області, за ч. 4 ст. 185 КК України, застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним спостереженням;

- 21.06.2023 Верхньодніпровським районним судом, Дніпропетровської області, за ч. 4 ст. 186 КК України, застосування заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим спостереженням;

- 25.05.2023 Криничанським районним судом, Дніпропетровської області , за ч. 4 ст. 185 КК України, застосування заходів медичного характери у вигляді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги зі звичайним спостереженням;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

особи, відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000165 від 19.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що відповідно до ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, у зв`язку з чим останній проходив лікування у відділенні №7 КП «Дніпропетровська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпровської міської ради, що за адресою: м. Дніпро, вул. Бехтерева, буд. 1. Під час перебування у приміщенні вказаного закладу, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_3 здійснив втечу зі спеціалізованого лікувального закладу.

Так, 18 березня 2023 року, ОСОБА_3 перебуваючи на вечірній прогулянці на закритому внутрішньому подвір`ї центру № 7 КП «ДБКЛПД» ДОР, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, але не раніше 19 години 30 хвилин, без належного дозволу та за відсутності законних підстав, останній скориставшись тим, що ніхто із співробітників лікувального закладу не звертає на нього уваги сховався на подвір`ї. В подальшому, ОСОБА_3 дочекавшись поки співробітники лікувального закладу та пацієнти покинуть територію внутрішнього подвір`я та впевнившись, що його не помітять, переліз через паркан та залишив територію КП «ДБКЛПД» ДОР. Того ж дня близько 20 год. 00 хв. під час перевірки осіб, які знаходяться на лікуванні під наглядом у вказаному лікувальному закладі, працівником медичного персоналу ОСОБА_7 виявлено відсутність ОСОБА_3 та повідомлено чергового лікаря про надзвичайну подію та розпочаті першочергові розшукові заходи, за результатами яких останнього на території вказаної установи не виявлено.

За таких обставин ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України, а саме втеча із спеціалізованого лікувального закладу.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 564 від 21.09.2023, ОСОБА_3 в період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявив і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Під час інкримінованого йому діяння він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні, при цьому зазначав, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , оскільки його дії підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії згідно з висновком судово-психіатричної експертизи вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на час проведення вказаної експертизи психічний розлад продовжував існувати, останньому показане застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги.

Особа, відносно якої розглядається клопотання, ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру. Від надання пояснень відмовився, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що діє на підставі доручення виданого Лівобережною адміністрацією Дніпровської міської ради та є представником ОСОБА_3 . Вважала за можливе задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_3 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру. Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання : 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. З метою вирішення зазначених питань, судом в судовому засіданні були досліджені докази сторони обвинувачення, а саме: - витяг з ЄРДР від 19.03.2023 у кримінальному провадженні під № 0000165 (т.1, а.п.1); - протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.03.2023 складеним ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлено, що 19.03.2023 близько 19 год. 00 хв. із відділення 7 (центру) із примусового лікування втік засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Який засуджений ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області справа № 207/513/21, 1-кп/207/201/22 (т. 1 а.п. 7);

- протоколи огляду місця події від 19.03.2023 та від 26.06.2023 та фото-таблиці до них, відповідно до яких було оглянуто відділення 7 (центру) із примусового лікування КП «ДБКЛПД» ДОР та прилегла територія до нього, за адресою: вул. Бехтерева, 1, м. Дніпро (т. 1 а.п.8-12, т. 1 а.п.75-77);

- історія хвороби ОСОБА_3 та епікриз з історії хвороби № 228/2023 виданий на ім`я ОСОБА_3 , за ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на примусове лікування в 7 відділення (центр) для застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на 50 ліжок КП «ДБКЛПД» ДОР з 06.01.2023 по 18.03.2023 (т.1 а.п. 29, 85-105).

- ухвала Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2022, згідно з якої відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (т. 1 а.п.67-69);

- висновок судово-психіатричного експертизи від 21.09.2023 № 564, складений Дніпровською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», згідно з яким ОСОБА_3 у період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. Під час інкримінованого йому діяння він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитовий у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність і керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (т. 1 а.п.131-134). Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії ( бездіяльність ) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. У силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. За змістом ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті. При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КК України, визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду У пункті 15 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі суду не треба наводити конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 394 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні, зазначені дії вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно небезпечного діяння він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок психічного захворювання, що є підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. При визначенні ОСОБА_3 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останнього, особу ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що відноситься до категорії нетяжких злочинів, не маючого освіти, не одруженого, малолітніх та/або неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, а також ту обставину, що останній здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу із звичайним типом нагляду та раніше до нього неодноразово були застосовані заходи медичного характеру за вчинення ним суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки ст. 185, 186 КК України, та дійшов висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні. Долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України, суд не віршує у зв`язку з їх відсутністю. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст.110, 292,369,371,372,503,512-513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, не маючого освіти, не одруженого, який не має на утримані малолітніх або неповнолітніх дітей та інших осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: Комунальний заклад «Криворізькій психоневрологічний інтернат» ДОР, м. Кривий Ріг, вул. Треньова, буд. 15, у зв`язку з вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1