У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника майна - підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про арешт майна у кримінальному провадженні №0000144 від 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про арешт майна у кримінальному провадженні №0000144 від 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обгрунтування клопотання, сторона обвинувачення вказує на те, що досудовим розслідування встановлено, що 26.08.2023 приблизно о 14 год. 45 хв. на станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході особистого обшуку виявлено та в подальшому вилучено порошкоподібну речовину рожевого кольору.

В рамках кримінального провадження № 0000288 від 26.08.2023, було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , зберігає наркотичні засоби, психотропні речовини та вогнепальну зброю.

Дана інформація надійшла від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як останній за місцем проживання ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою періодично вживав психотропні речовини. Про наявність вогнепальної зброї та заборонених речовин ОСОБА_4 постійно при нагоді повідомляв та демонстрував ОСОБА_6 .

В ході проведення оперативно-розшукових заходів та розвід бесід, отримано інформацію про те, що ОСОБА_4 раніше їздив в зону АТО та міг привезти вогнепальну зброю (штурмової гвинтівки з набоями та гранатами у невстановленій кількості), яку зберігає за місцем проживання.

Крім, цього за показами свідка ОСОБА_6 , який показав, що вилучену у нього 26.08.2023 на станції метро «Святошин» КП «Київський метрополітен» психотропну речовину «амфетамін» йому збув (пригостив) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.09.2023 в період часу з 05 год. 39 хв. по 10 год. 36 хв. слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва справа № 758/10963/23 в ході якого виявлено та вилучено ряд предметів, серед яких мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 9» IMEI НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ;

26.09.2023 постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва з кримінального провадження № 0000288 виділено в окреме провадження № 0000144 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті майна оскільки потрібно перевірити обставини щодо місцезнаходження мобільного телефону під час вчинення злочину та наявності відомостей на мобільному телефоні щодо узгодженості дій при вчиненні злочину, так як мобільний телефон мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 9» IMEI НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ;може містити зазначену вище інформацію, тому у кримінальному провадженні зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом. Користування зазначеним майном може призвести до приховування, зникнення або втрати такого майна, а у результаті до знищення інформації.

У судовому засіданні слідчий клопотання просив задовольнити, із підстав у ньому наведених, вказав, огляд мобільного телефону з моменту його вилучення проведено не було, експертиза не проведена. При цьому підтвердив, що підозрюваний ОСОБА_4 під час затримання слідчому надав усі паролі від вказаного телефону.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказуючи на його невмотивованість, зауважив, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тому вважає, що мобільний телефон підозрюваного не містить жодної інформації, яка має відношення до вказаного кримінального провадження. Наголосив суду, що з моменту вилучення телефону, його огляд за наявністю паролів, наданих підозрюваним не проведений, експертиза не призначена.

Власник майна - підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_3 , та вказав суду, що при затриманні надав добровільно всі паролі від свого мобільного телефону.

Дослідивши клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження на його обґрунтування, заслухавши думку учасників, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УП в метрополітені ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.09.2023 внесено до ЄРДР за №0000144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.09.2023 в період часу з 05 год. 39 хв. по 10 год. 36 хв. слідчим СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва справа №758/10963/23 від , в ході якого виявлено та вилучено: 13 зіп- пакетів із залишками речовини, речовину рослинного походження, предмет схожий на пістолет, 307 предметів, схожих на набої, 2 підрівачі, 1 корпус гранати, 2 корпуси гранати, мобільний телефон марки «Xiaomi redmi 9» IMEI НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 ».

26.09.2023 постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва з кримінального провадження № 0000288 виділено в окреме провадження № 0000144 матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального провопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Разом із тим, у матеріалах клопотання відсутні дані про копіювання інформації з мобільного телефону, проведення його огляду за наявності паролей від мобільного телефону (підтверджено учасниками у судовому засіданні) ,а також не підтверджено факт залучення спеціаліста до такої процедури.

Постановою слідчого від 26.09.2023 року вказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому однієюз з підстав накладення арешту, слідчий зазначає мету збереження речових доказів у кримінальному провадженні, разом із тим, слідчим суддею не вбачається підстав відповідності такого майна ст. 98 КПК України, оскільки відомостей, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, слідчим суддею не встановлено, як і не виявлено даних, які б надали можливість беззаперечно стверджувати, що дане майно набуте кримінально протиправним шляхом та має відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, як на підставу накладення заходу забезпечення у вигляді арешту майна, слідчим у клопотанні вказано необхідність проведення комп`ютерно-технічної експертизи, разом із тим, в судовому засіданні підозрюваним повідомлено, а слідчим підтверджено, що при вилученні мобільного телефону його власником надано уповноваженій особі всі паролі до телефону, однак, станом на дату подання клопотання про арешт майна, огляд телефону не проведений, експертиза у кримінальному провадженні не призначена, що ставить під сумнів підставність накладення арешту на запитуваний телефон в цілому. При цьому, слідчий вказав в судовому засіданні, що щодо іншого вилученого майна призначено експертизу.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, слідчим не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження та із долучених до клопотання матеріалів не встановлено для доказу якого факту чи обставин, пов`язаних з розслідуванням даного кримінального правопорушення, сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про арешт майна у кримінальному провадженні №0000144 від 26.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН