Провадження № 1-кс/204/3069/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі, клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 00000298, -

встановив:

До суду надійшло адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №00000298. В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.07.2023 року сектором дізнання ВП № 6 ДРУП ГУПН в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 00000298 за ч.1 ст.309 КК України. 05.07.2023 року дізнавачем СД ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук в автомобілі ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , у ході якого вилучено вказаний автомобіль, ключи від вказаного автомобіля та телефон «Samsung», що належать ОСОБА_4 06.07.2023 року дізнавачем СД ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання речовими доказами телефон «Samsung», що належить ОСОБА_4 ; автомобіль ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 ,яким ОСОБА_5 користується та може ним розпоряджатися на підставі довіреності від 12.09.2022 року; ключі від вказаного автомобіля.10.07.2023 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська винесено ухвалу про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 та накладено арешт на вказане вилучене під час обшуку майно. Власник майна ОСОБА_4 пояснила, що 05.07.2023 року, близько 20 год. 40 хв., керувала належним їй по довіреності автомобілем ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 та була зупинена патрульною поліцією. На їх запитання відповіла, що наркотичні засоби вона не перевозила, а тому дозволила працівникам поліції провести обшук її автомобіля. В багажнику автомобіля серед інструментів працівники поліції виявили та вилучили 11 сліп пакетів з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які їй не належать. Вважає, що це її чоловік ОСОБА_6 підкинув їй ці пакети задля того, щоби перешкодити розірванню їх шлюбу та щоби їх донька не виїжджала за кордон на змагання. Оскільки колишній чоловік ОСОБА_6 її обмовляє, щодо зберігання наркотичних засобів, то 08.07.2023 року звернулася до поліції з заявою про неправдиве повідомлення про вчинення нею кримінального правопорушення.Вказана заява була зареєстрована до ЄРДР № 000183 від 09.07.2023 року за ч.1 ст.383 КК України та по даному кримінальному проведенню слідчими ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування ОСОБА_4 сама утримує малолітню дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відсутність в неї вилученого авто та мобільного телефону вкрай ускладнює виховання та утримання малолітньої дитини та її матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є людиною похилого віку та внутрішньо переміщеною особою з Херсонської області. Вважає, що арешт накладений на вищевказане майно є необґрунтованим, нерозумним, не відповідає завданням кримінального провадження з наступних підстав. Ані дізнавач у постанові про визнання речовими доказами, ані слідчий суддя в ухвалі суду не вказали які саме сліди злочинної діяльності на собі несуть мобільний телефон та автомобіль. Чи набуті вони противоправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріалами кримінального провадження недоведено, а тому незрозуміло чому саме вказані об`єкти слід вважати речовими доказами. В обґрунтуванні прийнятих рішень дізнавач та слідчий суддя лише формально вказали, що телефон та автомобіль мають значення речових доказів. З таких підставнемає достатніх даних вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, тобто це майно не є речовими доказами.У даному випадку слідчим суддею не було враховано, що власник майна ОСОБА_4 сама виховує та сама матеріально утримує малолітню дитину (копія свідоцтва додається);проживає в селі Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто на великій відстані від міста Дніпра, де довгий час триває досудове розслідування; є донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є людиною похилого віку та внутрішньо переміщеною особою з Херсонської області. Дане надмірне обмеження суду в праві користування майном,суттєво та негативно позначається на соціальне життя ОСОБА_4 та забезпечення її сім`ї засобами к існуванню. Так ОСОБА_4 позбавлена можливості вільно пересуватися між селом та містом, придбати продукти харчування, необхідні лікі, одяг та взуття для всіх членів її родини, а також відпочивати та відвідувати з дитиною медичну амбулаторію. З моменту реєстрації до ЄРДР, тобто з 05.07.2023 року та по теперішній час, а це більш як два місяці, усі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженню проведені, власнику майна ОСОБА_4 не повідомлене про підозру, вилучене в неї мано не повернуто, а тому вважаю, що в подальшому застосування такого заходу, як арешт майна відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано. Оскільки ні власник майна ОСОБА_4 ні адвокат, не були присутні при розгляді питання про арешт майна, то вони не мали можливості довести суду вказані вище обставини. Враховуючи викладене, просив скасувати арешт майна, який був накладений 10.07.2023 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська в рамках кримінального провадження № 0000298 від 05.07.2023 року, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме на вилучене в ході проведення обшуку 05.07.2023 року в період часу з 22 год. 16 хв. по 23 год. 16 хв. за адресою: місто Дніпро, проспект Сергія Нігояна, 43, майно: телефон марки «Samsung», білого кольору, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 ;автомобіль ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 , а також зобов`язати уповноважену особу сектору дізнання відділення поліції № 6 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути вищевказане майно ОСОБА_4 .

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити, скасувавши арешт на вказане майно.

Прокурор в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши надані матеріали, ознайомившись із заявами сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

В частині 2 статті 174 КПК України зазначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2023 року накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку 05.07.2023 року в період часу з 22 год. 16 хв. по 23 год. 16 хв. за адресою: м. Дніпро, проспект Сергія Нігояна, 43 а саме на: 11 сліп пакетів прозорого кольору заповнених речовиною рослинного походження зеленого кольору було вилучено до спец пакету PSP 2370805;3 сліди пальців рук, які вилучено шляхом перекопіювання на клейку стрічку, після чого 3 сліди було поміщено до паперового конверту;телефон марки «Samsung», білого кольору, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_4 , котрий поміщено до спец пакету PSP 2370792;автомобіль ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на подвір`я адміністративної будівлі відділення поліції №6 Дніпровського районного управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, буд. №12;ключі від автомобіля ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 опечатано та поміщено до паперового конверту, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Згідно вказаної ухвали суду, яка набрала чинності, правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України - збереження речових доказів.

В вересні 2023 року адвокат ОСОБА_3 ,який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №00000298, а саме про скасування арешту на телефон марки «Samsung», білого кольору, imei1 НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 ;автомобіль ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Красногвардійськогорайонногосуду м.Дніпропетровська від 10 липня 2023 року. Зазначивши, що при накладенні арешту на вказане майно, не було враховано, що власник майна ОСОБА_4 сама виховує та сама матеріально утримує малолітню дитину, проживає в селі Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто на великій відстані від міста Дніпра, де довгий час триває досудове розслідування, є донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є людиною похилого віку та внутрішньо переміщеною особою з Херсонської області. Дане надмірне обмеження суду в праві користування майном, суттєво та негативно позначається на соціальне життя ОСОБА_4 та забезпечення її сім`ї засобами к існуванню. Так, ОСОБА_4 позбавлена можливості вільно пересуватися між селом та містом, придбати продукти харчування, необхідні лікі, одяг та взуття для всіх членів її родини, а також відпочивати та відвідувати з дитиною медичну амбулаторію. З моменту реєстрації до ЄРДР, тобто з 05.07.2023 року та по теперішній час, а це більш як два місяці, усі необхідні слідчі дії по даному кримінальному провадженню проведені, власнику майна ОСОБА_4 не повідомлене про підозру, вилучене в неї мано не повернуто, а тому вважаю, що в подальшому застосування такого заходу, як арешт майна відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, відповідно до п. 11 листа Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №225-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», в ухвалі про задоволення клопотання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен зазначити строк її (ухвали) дії, враховуючи, що: 1) для запобіжних заходів, арешту майна цей строк є пропорційним строку досудового розслідування - два місяці. Сплив строку дії ухвали про застосування заходу забезпечення кримінального провадження свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосовувався або інтересів якої стосувався.

Усталена практика Європейського суду наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (Рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (заява № 31107/95, П.58 ЕСНК 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (Рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994 року (п.42) та Рішення у справі «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007 року (пп.49-62). Також Суд нагадав, що будь-яке втручання державного органу на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи; необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу; необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (пп. 69, 73 Рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» від 23.09.1982 року. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовується та метою, яку прагнуть досягти (п.50 Рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, в провадженні сектору дізнання ВП№6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження 00000298 за ознаками ч.1 ст.309 КК України. По кримінальному провадженню №00000298, жодній особі про підозру не повідомлено, триває досудове розслідування, вищевказане арештоване майно визнано по справі речовими доказами. При цьому, адвокатом доведено, що на утриманні ОСОБА_4 знаходиться малолітня дитина та матір похилого віку, які проживають в селі Новомосковського району Дніпропетровської області, тобто на великій відстані від міста Дніпра, обмеження суду в праві користування майном, суттєво та негативно позначається на соціальне життя ОСОБА_4 та забезпечення її сім`ї засобами к існуванню. Так, ОСОБА_4 позбавлена можливості вільно пересуватися між селом та містом, придбати продукти харчування, необхідні ліки, одяг та взуття для всіх членів її родини, а також відпочивати та відвідувати з дитиною медичну амбулаторію.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання про скасування арешту майна частково, скасувавши арешт в частині заборони користування майном, а саме автомобілем ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 , ключами від автомобіля ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 . В іншій частині клопотання слід відмовити, оскільки воно не є необґрунтованим і не знайшло свого підтвердження під час судового засідання.

Керуючись ст. ст.170-174, 376, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №00000298- задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 10 липня 2023 року, в частині користування автомобілем ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 , ключами від автомобіля ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 .

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1