Справа № 643/42/24
Провадження № 1-кс/643/77/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2024 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004461 від 30.12.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП неподалік будинку АДРЕСА_1 , а саме ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Також, прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просила поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначила, що підготувати та направити клопотання про арешт майна 01.01.2024 не виявилось можливим у зв`язку з великим навантаженням у інших кримінальних провадженнях, в тому числі у кримінальних провадженнях де затримувались особи та вручалось повідомлення про підозру. Крім того, у зв`язку зі збройною агресією, в період з 29.12.2023 по 01.01.2024 територія міста Харкова перебувала під обстрілами та у місті постійно було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим особовий склад був вимушений спускатись до укриттів.

У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.

Володілець майна (фактичний користувач на момент ДТП) ОСОБА_4 подала заяву у якій просила розглянути клопотання без її участі, проти його задоволення не заперечувала.

Власник майна ОСОБА_5 подала заяву у якій просила розглянути клопотання без її участі, проти його задоволення не заперечувала.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на приписи ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України, поновлення строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна чинними кримінальними процесуальними нормами не передбачено. Пропуск такого строку породжує правові наслідки для повернення вилучення майна його законному володільцю чи власнику.

Разом з цим, пропуск стороною обвинувачення строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого клопотання. Розгляд клопотання, поданого поза межами строку, визначеним ч.5 ст.171 КПК України, породжує обов`язок для сторони обвинувачення вчинити певні дії, однак не породжує обов`язку слідчого судді чи суду прийняти інше рішення по суті клопотання ніж визначене ст.173 КПК України - задовольнити клопотання або відмовити в його задоволенні. Будь-яке інше судове рішення по суті клопотання про арешт майна, зокрема про зобов`язання повернути вилучене майно, буде виходити за межі повноважень, якими наділений слідчий суддя чинним процесуальним законодавством.

Дієвим механізмом захисту прав власника майна, яке було вилучено в ході обшуку або огляду в рамках кримінального провадження та має статус тимчасово вилученого майна (крім майна, вилученого з цивільного обігу) - залишається звернення до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо не повернення тимчасово вилученого майна. Такий спосіб захисту застосовується у разі відсутності ухвали слідчого судді про арешт такого майна. При цьому визначальними факторами дієвого захисту є коректне визначення статусу такого майна, як тимчасово вилученого, перевірка факту відсутності ухвали слідчого судді про арешт цього майна, надання підтверджуючих походження майна доказів (як правило, якщо мова йде про вилучені грошові кошти).

Слідчий суддя вважає, що клопотання у цій частині не грунтується на законі у зв`язку з чим не підлягає розгляду.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ Національної поліції в Харківській області, за процесуального керівництва Салтівської окружної прокуратури, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0004461 від 30.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Дане кримінальне провадження зареєстроване за повідомленням оператора 102 про те, що 29.12.2023, приблизно о 18-20 год, біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 23, стався наїзд автомобілем "ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась на пішохідному переході, в результаті чого потерпіла отримала тілесні ушкодження (ЖЄО № 28915 від 29.12.2023).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 госпіталізовано бригадою швидкої допомоги з попереднім діагнозом ЗЧМТ, СГИ, гематома тімяної ділянки зліва, закритий перелом кісток носа, забій м`яких тканин лівої кисті.

29.12.2023, в період часу з 19.40 до 20.40, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди неподалік будинку №23 по вулиці Гвардійців Широнінців у місті Харкові де виявлено автомобіль "ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 , який не має механічних пошкоджень.

Відповідно до протоколу огляду та затримання транспортного засобу у зв`язку з ДТП було вилучено автомобіль "ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що за кермом вказаного автомобіля перебувала ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було повідомлено про тимчасове затримання транспортного засобу про що остання поставила свій підпис в протоколі затримання транспортного засобу.

Відповідно до даних техпаспорту власником автомобіля ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .

Постановою слідчого СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 від 01.01.2024 вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, тому, з метою збереження речових доказів, є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна. Крім того, у органу досудового розслідування наявна необхідність у проведенні судової автотехнічної експертизи, з метою встановлення технічного стану вищезазначеного автомобіля та з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Проведення огляду та тимчасове вилучення майна відповідало меті і обставинам події даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є засобом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити прокурору Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у розгляді клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із клопотанням про арешт майна.

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця ДТП неподалік будинку АДРЕСА_1 , а саме ВАЗ 2115", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1