УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 446/2019/21

провадження № 51-6913ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 08 червня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 жовтня

2023 року у кримінальному провадженні № 0000001 щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, жителя

АДРЕСА_1 , раніше судимого 31 травня 2023 за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області до покарання у виді позбавлення волі

на строк 5 років,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2

ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 червня

2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 травня 2023 року ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців.

Цим вироком засуджено також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судові рішення щодо яких захисником ОСОБА_4 не оскаржуються.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів

у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 19 липня 2021 року приблизно о 03:00, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи у парку ім. С. Бандери у м. Кам`янка-Бузька Львівського району Львівської області, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшли

до потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на лавці. В подальшому, реалізуючи свій спільний умисел, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в той час, коли ОСОБА_5 сидів поряд із потерпілим

ОСОБА_8 на лавці, неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи за спиною потерпілого, завдав йому удар в спину, а ОСОБА_6 стягнув його з лавки за ноги та завдав йому удари в обличчя та по тулубу. Надалі ОСОБА_6 разом

з ОСОБА_5 , який припідняв кофту потерпілого, чим надав неповнолітньому ОСОБА_7 можливість доступу до сумки, яка знаходилась під верхнім одягом ОСОБА_8 , утримували потерпілого в нерухомому стані. В той час ОСОБА_7 відкрито викрав належну потерпілому сумку вартістю 170 грн, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 грн, банківські картки, паспорт та накопичувальні картки різних магазинів. Після цього потерпілий, скориставшись відсутністю уваги неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , вирвався від ОСОБА_6 та почав тікати з території парку в напрямку вул. Шевченка. Неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , помітивши втечу потерпілого, побігли за ним, а ОСОБА_5 , відмовившись продовжувати протиправні дії, покинув територію парку.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишив

без задоволення, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнив. Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 08 червня 2023 року, у тому числі щодо ОСОБА_5 змінив, виключив

з мотивувальної частини вироку щодо нього таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення кримінального правопорушення повторно, та постановив вважати кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане

з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене

за попередньою змовою групою осіб. У решті вирок суду щодо ОСОБА_5 залишив без змін.

Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування оскаржених судових рішень та закриття провадження у справі на підставі ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В обґрунтування заявлених вимог стверджує, що досудове розслідування

у кримінальному провадженні проведено не уповноваженим прокурором, оскільки

під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження ним встановлено,

що на постанові від 18 серпня 2021 року про зміну групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні відсутній підпис керівника Жовківської окружної прокуратури, а на постановах від 21 липня 2021 року та від 04 серпня 2021 року

про призначення групи прокурорів відсутній підпис заступника керівника Жовківської окружної прокуратури, хоча такі постанови повинні відповідати вимогам ст. 110 КПК. Вважає, що проведення розслідування без процесуального керівництва прокурора

не допускається, а тому усі зібрані під час досудового розслідування докази, а саме: протоколи допитів потерпілих, свідків, пред`явлення для впізнання, постанова

про проведення судово-медичної експертизи, висновок судового медичного експерта, доручення органам дізнання та матеріали їх виконання, а також інші слідчі та процесуальні дії є очевидно недопустимими. Стверджує, що усі зазначені докази одержані незаконним шляхом, з грубим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Також вказує на те,

що місцевий суд не забезпечив право обвинуваченого та його захисника на підготовку до судових дебатів. Зазначає, що суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні його клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні та наданні можливості

для підготовки до дебатів, порушив вимоги КПК в частині забезпечення права

на захист, а також належний порядок розгляду справи. Крім того, стверджує, що суд

не допитував обвинувачених під час судового розгляду справи, а обвинувачені залишилися не допитані до проголошення вироку у справі. Наголошує на тому,

що розгляд апеляційної скарги відбувся неповно та необ`єктивно, ухвала апеляційного суду постановлена необґрунтовано.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення

у межах касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із копії оскарженого вироку, суд першої інстанції, мотивуючи

висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст. 94 КПК.

Зокрема, згідно з положеннями ст. 94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується

на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі чого дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.

Погоджуючись із висновками місцевого суду, суд апеляційної інстанції в ухвалі зазначив, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних

у кримінальному провадженні та досліджених у судовому засіданні доказів, які суд оцінив у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийняв законне та обґрунтоване рішення.

При цьому, як убачається з оскарженої ухвали, апеляційний суд, переглянувши вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за апеляційною скаргою, у тому числі його захисника ОСОБА_4 , доводи якої є аналогічними доводам у його касаційній скарзі, надав обґрунтовані відповіді на них.

Зокрема, суд, перевіривши апеляційні доводи захисника про те, що усі наведені докази є недопустимими з тих підстав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено не уповноваженим прокурором, зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження № 0000001 від 20 липня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які було надано місцевому суду стороною обвинувачення, постанови заступника керівника Жовківської окружної прокуратури від 21 липня 2021 року та від 04 серпня 2021 року про призначення групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні містять підпис службової особи, яка прийняла ці рішення (т. 1 м.к.п. арк. 38 та арк. 43), як постанова керівника Жовківської окружної прокуратури від 18 серпня 2021 року про зміну групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні (т. 1 м.к.п. арк. 7).

Також колегія суддів взяла до уваги і те, що реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 20 липня

2021 року, який долучено до обвинувального акту, містить відомості про прийняття зазначених вище постанов керівника Жовківської окружної прокуратури та його заступника (т. 1 а.с. 10-12).

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано ствердив про те, що за наведених обставин відсутні підстави вважати, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалося не уповноваженими особами, як про це зазначає захисник, з огляду на що його твердження про необхідність

визнання отриманих під час досудового розслідування доказів недопустимими

є безпідставними.

Також апеляційний суд не залишив без уваги доводи захисника про те, що під час судового розгляду не було допитано обвинувачених, зокрема ОСОБА_5 , зазначивши, що такі доводи не підтвердились при апеляційному розгляді справи.

Як вказав суд в ухвалі, згідно матеріалів справи у судовому засіданні місцевого суду

02 червня 2023 року було проведено допит обвинувачених. При цьому у зазначеному судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, вказавши про участь у вчиненні злочину і ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_7 також у цьому судовому засіданні визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, зазначивши про те, що з ними був і ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_5 у вказаному судовому засіданні під час допиту повідомив, що він не бив потерпілого та не тримав його за голову, як йому казали говорити. Крім цього, свої показання щодо обставин подій по епізоду із потерпілим ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_5 надавав і у судовому засіданні 25 травня 2023 року.

Також апеляційний суд перевірив доводи захисника з приводу того, що суд першої інстанції не забезпечив йому та обвинуваченому ОСОБА_5 право на підготовку

до судових дебатів, оскільки у судовому засіданні 02 червня 2023 року відмовив

у задоволенні клопотання захисника про оголошення перерви для підготовки сторони захисту до судових дебатів.

При цьому суд зазначив, що згідно матеріалів справи у судовому засіданні 25 травня 2023 року суд оголосив перерву, повідомивши про необхідність підготуватися

до судових дебатів. Тобто присутнім у судовому засіданні 25 травня 2023 року учасникам судового провадження, у тому числі і захиснику ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_5 , було відомо про те, що у наступному судовому засіданні, яке відбудеться 02 червня 2023 року, будуть проводитись судові дебати.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано ствердила про те, що з 25 травня 2023 року до 02 червня 2023 року у обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 було достатньо часу для підготовки до судових дебатів.

Як вірно підсумував апеляційний суд, наведені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції жодним чином не обмежував обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника у праві підготуватися до судових дебатів.

Крім цього, колегія суддів апеляційного суду вказала і на те, що варто взяти до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження перебувало у провадженні місцевого суду з вересня 2021 року.

З наведеними висновками погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374, 419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

З огляду на наведене підстави для скасування оскаржених судових рішень внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, на чому наполягає захисник, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області

від 08 червня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 жовтня

2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3