ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1793/23 Справа № 203/3958/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження, внесеного до ЄРДР за №0000039 від 02 серпня 2016 року, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що з урахуванням постанов прокурора від 24.02.2022 про зупинення досудового розслідування та від 17.03.2022 про відновлення досудового розслідуванням, строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні повинен був закінчитись 12.04.2022.

05.04.2022 заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190 КК України до 3-х місяців, тобто до 12.05.2022. Між тим, враховуючи те, що відомості про кримінальне правопорушення за кількома фактами було внесено до ЄРДР після введення в дію змін згідно із Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017, а це зокрема за ч.2 ст.192 КК України 05.07.2019, за ч.3 ст.362 КК України 13.07.2019, за ч.2 ст.209 КК України - 25.03.2022, то відповідно до ст. 5, п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 4 цієї статті, параграфа 4 глави 24 цього Кодексу виключно слідчий суддя був суб`єктом, який наділений повноваженнями щодо продовження до шести місяців строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, де відомості про перше кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР до введення в дію положень Закону №2147-VIII, а щодо наступних - після визначеної цим Законом дати (16 березня 2018 року).

Суд зауважив, що разом з цим з клопотанням про продовження строку досудового розслідування прокурор звернувся до заступника керівника Дніпропетровської області, який 11.05.2022 своєю постановою продовжив строк досудового розслідування до 5 місяців, а 22.06.2022 - до 6 місяців, що не відповідає вимогам Закону №2147-VIII.

Незважаючи на те, що 12.05.2022 строк досудового розслідування закінчився, 23.07.2022 складено та 27.07.2022 вручено ОСОБА_7 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України. 26.07.2022 складено та 28.07.2022 вручено ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, що не відносяться до тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було повідомлено про завершення досудового розслідування 06.08.2022 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування 03.10.2022, а 12.10.2022 затверджений та 14.10.2022 направлений до суду обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст.209 КК України.

Окрім цього, суд не знайшов підстав для скасування арешту майна, оскільки захисником не надано доказів того, що арешт на перелічене в його клопотанні майно було накладено в межах кримінального провадження, що розглядається. При цьому, суд зауважив, що надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не містить вказаних відомостей.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених просяться ухвалу змінити в частині вирішення питання про скасування арешту майна та вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, а саме:

Скасувати арешт, накладений постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.09.2022 у справі 202/4443/20 (провадження 1 l-cc/803/l 253/22) у кримінальному провадженні №0000039 від 02.08.2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, а саме:

- об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в на земельну ділянку :02:008:0117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 14, (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47851544), житловий будинок загальною площею 408 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:14; номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47852304;

- об`єктів нерухомого майна, а саме: 423/800 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20912420(номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47853400);

- гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01 (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47853850);

- земельної ділянки для будівництва житлових будівель і споруд загальною площею 0,09 га, кадастровий номер :02:008:0157, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020 (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47854111);

- земельної ділянки для будівництва житлових будівель і споруд загальною площею 0,09 га, кадастровий номер :02:008:0067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:020 (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47854439);

- квартири з підвальним приміщенням, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 68,7 кв.м. (загальна площа підвального приміщення 196,6 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47890017);

- квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 154,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47890739;

- квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (номер запису обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 47890486;

- об`єктів рухомого майна, а саме: автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 316, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 р.в., VIN-код: НОМЕР_2 ; автомобіля Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2015 року випуску, VIN-код: НОМЕР_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у загальному розмірі 34 195, 99 гривень за проведення експертних досліджень - покласти на рахунок держави. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Окрім цього адвокат ОСОБА_10 просить зазначити, що після набрання ухвалою законної сили, оригінали документів, які були вилучені за переліком, вказаним у реєстрі матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 02 серпня 2016 належить повернути їх законним володільцям, у яких ці документи були вилучені.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисники посилаються на невідповідність судового рішення вимогам ст.ст. 100, 124-126, ч. 4 ст. 174 КПК України. На переконання апелянтів, з огляду на те, що ухваленим рішенням завершено кримінальне провадження, суд мав вирішити питання про долю речових доказів, стягнення процесуальних витрат, а також скасування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому, захисники вважають, що твердження суду про те, що захисником не надано доказів накладення арешту в межах провадження, що розглядається, спростовуються Реєстром матеріалів досудового розслідування. До того ж, прокурор та представник потерпілого не заперечували ці обставини під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить ухвалу скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для проведення нового підготовчого засідання.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує невідповідністю судового рішення вимогам кримінального процесуального закону.

Прокурор вважає, що досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.10.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України, обґрунтовано було продовжено прокурором на підставі положень ст. 294 КПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017, оскільки зміни, якими встановлено порядок продовження строків досудового розслідування слідчим суддею набрали чинності 16.03.2018 та в силу вимог цього закону зворотньої сили не мали. Прокурор вважає, що перебіг строку досудового розслідування за ч. 4 ст. 190 КК України розпочався з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_7 21.01.2022 та з урахуванням часу зупинення провадження та строку, на який прокурором було продовжено строк розслідування, він мав закінчитись 12.05.2022.

Що стосується кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 209 КПК України, то воно розпочато 25.03.2022 та в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням за ч. 4 ст. 190 КК України, однак станом на час звернення прокурора з клопотаннями та винесення постанов про продовження строків досудового розслідування від 11.05.2022 та 22.06.2022 жодній особі про підозру за ч. 2 ст. 209 КК України повідомлено не було.

На переконання прокурора, з огляду на положення ст.ст. 219, 294 КПК України, до часу повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 209 КК України строки, передбачені п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України не почали обраховуватись, отже до повідомлення про підозру не можна стверджувати про наявність у прокурора обов`язку звертатись до слідчого судді для продовження строків досудового розслідування. Таким чином, прокурор вважає, що продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 5 та 6 місяців відбулось лише у зв`язку з перебігом строків досудового розслідування з моменту повідомлення ОСОБА_7 про підозру за ч. 4 ст. 190 КПК України, а об`єднання у одне провадження матеріалів за ч. 2 ст. 209 КК України, за яким жодній особі не було повідомлено про підозру, не було підставою для продовження цих строків. Прокурор зауважує, що строки досудового розслідування станом на 27.07.2022 дату повідомлення про підозру ОСОБА_8 не закінчились, а обвинувальний акт скеровано до суду в межах таких строків. При цьому, на думку прокурора, суд необґрунтовано посилався на рішення Верховного Суду, оскільки зазначені у ньому правовідносини є відмінними, від тих, що є предметом судового розгляду. Окрім наведеного, прокурор вважає безпідставно застосованими положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки відомості до ЄРДР за ч. 4 ст. 190 КК України були внесені до набрання ними чинності.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_10 з вимогами та доводами прокурора не погоджується та просить у задоволенні його апеляційної скарги відмовити.

На переконання захисника, прокурор надає власне тлумачення вимогам кримінального процесуального закону, що не відповідає їх дійсному змісту, а також суперечить практиці Верховного Суду, яка має застосовуватись до цих правовідносин. Адвокат вважає хибним посилання прокурора на рішення Верховного Суду від 11 квітня 2023 року, оскільки воно містить посилання на інші правовідносини та не є правовою позицією, висловленою Об`єднаною чи Великою Палатою Верховного Суду. Окрім цього, захисник не погоджується й з твердженням прокурора про неможливість застосування у цьому провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки процесуальне рішення в силу вимог ст. 5 КПК України приймається згідно з положенням кодексу, чинним на час прийняття відповідного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, обвинувачених та захисників, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту частково, просили не вирішувати питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме зняття арешту з майна обвинувачених, відмовившись в цій частині від апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 7 ст. 290 КПК України про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що оскаржуване судове рішення наведеним вимогам закону відповідає.

Так, судом встановлено, що 02.08.2016 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000039 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

04.01.2017 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000009 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора від 12.09.2018 кримінальні провадження №0000039 та № 0000009 були об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0000039.

05.07.2019 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000536 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України.

13.07.2019 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000553 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Постановою прокурора від 15.07.2019 кримінальні провадження за №0000536 та № 0000553 були об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0000536.

Постановою прокурора від 26.07.2019 кримінальні провадження за №0000536 та №0000039 були об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0000039.

25.03.2022 до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000112 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Постановою прокурора від 31.03.2022 кримінальні провадження за №0000112 та №0000039 були об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер №0000039.

21.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою прокурора від 24.02.2022 досудове розслідування було зупинено та 17.03.2022 відновлено.

05.04.2022 заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, до 3-х місяців, тобто до 12.05.2022.

11.05.2022 заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців, а 22.06.2022 року- до 6 місяців.

27.07.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

28.07.2022 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

06.08.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було повідомлено про завершення досудового розслідування та 03.10.2022 надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

14.10.2022 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України було направлено до суду.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що висновки суду про направлення обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування та необхідність у зв`язку з цим закриття провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є обґрунтованими.

Так, згідно із Законом України від 03.10.2017, №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі- Закон №2617-VIII), який набрав чинності 16.03.2018 ч. 3 ст. 294 КПК України викладено у наступній редакції: "Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 ч. 4 ст. 219 КПК України: до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками".

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення за декількома фактами в межах одного об`єднаного кримінального провадження було внесено до ЄРДР після набрання чинності зазначеними змінами, а саме за ч. 2 ст. 192 КК України 05.07.2019, за ч. 3 ст. 362 КК України 13.07.2019, за ч. 2 ст. 209 КК України - 25.03.2022.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду, колегія суддів керується висновками Об`єднаної палати Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року у справі №753/12578/19, який констатував, що продовження строків досудового розслідування здійснюється слідчим суддею в межах повноважень, визначених положеннями Законів №2147-VIII і №2617-VIII, у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР з 15 березня 2018 року і які були об`єднані з кримінальним провадженням, розпочатим до цієї дати.

Таким чином, у цьому провадженні виключно слідчий суддя був наділений повноваженнями на продовження строків досудового розслідування.

Між тим, всупереч наведеному, рішення про продовження строків досудового розслідування було двічі ухвалено керівником прокуратури, що дає підстави вважати подальші процесуальні дії та рішення такими, що були прийняті поза межами строку досудового розслідування.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 21.01.2022 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З урахування строку зупинення досудового розслідування, який тривав з 24.02.2022 до17.03.2022, строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, мав закінчитись 12 квітня 2022 року, проте 05.04.2022 був продовжений заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до 12.05.2022.

Водночас, обвинувальний акт надійшов до суду лише 14.10.2022 після закінчення 12.05.2022 строку досудового розслідування, як і здійснено всі подальші слідчі та процесуальні дії, в тому числі повідомлення 06.08.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування та надання 03.10.2022 доступу до матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, у колегії суддів відсутні підстави вважати висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження.

Твердження прокурора про те, що зазначені у рішенні Верховного Суду відносини є відмінними від тих, що є предметом судового розгляду, суд розцінює критично, оскільки цим рішенням визначено порядок обчислення строків досудового розслідування в об`єднаних кримінальних провадженнях, а також порядок їх продовження за умови внесення відомостей до ЄРДР до та після набрання чинності змінами до ст. 294 КПК України.

Що стосується доводів прокурора про те, що для вирішення питання про дію закону у часі має значення чи було особі повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості за якими внесено до ЄРДР до та після набрання чинності такими змінами, то вони не заслуговують на увагу.

Аналіз наведених вище вимог кримінального процесуального закону дає підстави вважати, що за умови об`єднання кримінальних проваджень, факт повідомлення чи неповідомлення про підозру за тими чи іншими статтями закону України про кримінальну відповідальність не може впливати на дію положень ст.294 КПК України, оскільки ст. 219 КПК України визначає строки досудового розслідування та необхідність їх продовження у кримінальному провадженні (в даному випадку об`єднаному) незалежно від обставини пред`явлення підозри за всіма внесеними до ЄРДР фактами злочинної діяльності, тоді як порядок продовження цих строків, яким має керуватись суд за умови внесення відомостей до ЄРДР до та після внесення змін, роз`яснив Верховний Суд. В даному випадку досудове розслідування за епізодами злочинної діяльності, де особі не пред`явлено підозру, триває в межах одного об`єданого кримінального провадження, де особі пред`явлено підозру за іншими епізодами. При цьому строки досудового розслідування обчислюються у кримінальному провадженні, а не за окремим епізодом чи кваліфікацією.

Щодо доводів прокурора про неможливість застосування у цьому провадженні положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, були внесені до набрання чинності відповідними змінами, то вони також не заслуговують на увагу з огляду на те, що в об`єднаному провадження ця норма кримінального процесуального закону до окремого епізоду злочинної діяльності не застосовується, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 жовтня 2022 року у справі №753/12578/19.

На переконання колегії суддів, наведеним рішенням суд констатував можливість застосування кримінального процесуального закону, який хоча і не діяв на час внесення первинно відомостей до ЄРДР, проте є чинним на час ухвалення відповідного процесуального рішення у межах кримінального провадження, яке об`єднане з кримінальним провадженням, де відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР після набрання зазначених змін до законодавства, що поліпшує положення обвинуваченого та відповідатиме вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 58 Конституції України та ст.ст. 5, 8, 9 КПК України.

Більш того, у кримінальному провадженні, перегляд якого здійснювався Верховним Судом, відомості про кримінальні правопорушення були внесені як до, так і після набрання чинності змін до КПК України, що не завадило суду прийняти рішення, передбачене п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для визнання обґрунтованими доводів прокурора про незаконність рішення суду про закриття кримінального провадження.

Що стосується доводів сторони захисту про необхідність вирішення питання про повернення оригіналів документів, які були вилучені під час кримінального провадження, то вони не заслуговують на увагу.

З матеріалів провадження вбачається, що ці документи, як і документи, що підтверджували б підстави накладення арешту на майно в межах даного кримінального провадження не були предметом судового розгляду, до обвинувального акта не долучались та судом не досліджувались, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції ухвалити будь-яке рішення щодо них.

Щодо вимог захисників про необхідність вирішення питання про віднесення за рахунок держави процесуальних витрат, то вони також задоволенню не підлягають, оскільки рішення про стягнення цих витрат судом взагалі не ухвалювалось.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також прокурора у кримінальному провадженні відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000039 від 02 серпня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4