Справа № 128/4899/23
Провадження №11-кп/801/155/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

та засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року, якою задоволено подання начальника ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)" про поміщення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Начальник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_9 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з поданням про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу.

Представник ДУ «Стрижавська ВК №81» ОСОБА_10 в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити з мотивів, зазначених в ньому.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення подання про поміщення його до приміщення камерного типу, пояснив, що не вчиняв порушення, які зазначені в поданні, та під час проведення службової перевірки він омовив себе під час надання пояснень.

Захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення подання про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу, вважає, що подання не відповідає вимогам КВК України, а тому не підлягає розгляду судом. Крім цього, матеріали подання не містять жодних доказів вчинення засудженим порушень, зазначених у поданні.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року - задоволено подання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу. Ухвалено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістити до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць.

Обґрунтовуючи ухвалене рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_12 з 08 червня 2023 року відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», де характеризується негативно, систематично допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 2 рази поміщався до ДІЗО, заохочення не застосовувалися; посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу та адміністрації установи (публічно вживає нецензурні слова в бік представників адміністрації та персоналу, не виконує законних вимог); на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, та не робить для себе висновки позитивної спрямованості, відноситься до засуджених негативної спрямованості, в колі яких за рахунок протиправних дій та зневажливого ставлення до представників адміністрації та персоналу установи намагається підвищити свій авторитет, прагне до лідерства серед засуджених негативної спрямованості.

Також, з пояснень, долучених до матеріалів подання, та написаних засудженим ОСОБА_8 власноручно, вбачається, що він повністю підтвердив факт вчинення ним злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, та повністю підтвердив всі фактичні обставини, зазначені в поданні.

Дані факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 не бажає ставати на шлях виправлення, тому згідно ст.133 КВК України є злісним порушником режиму утримання, а тому суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання.

Вимоги обґрунтовує тим, що судовому засіданні зверталась увага суду на відсутність в матеріалах подання рішення дисциплінарної комісії за підписом начальника установи виконання покарань або особи, яка виконує його обов?язки, а також зверталася увага на те, що з наявного витягу вказаного рішення не можливо встановити: хто очолював комісію, чи був повний склад комісії, чи була можливість у засудженого надати пояснення.

Зазначає, що під час судового розгляду засуджений ОСОБА_8 спростував відомості, зазначені ним в заяві, та зазначив, що обмовив себе на прохання адміністрації установи, тому суд не мав брати даний доказ, враховуючи презумпцію невинуватості особи та те, що вказані пояснення надавались в момент, коли особа перебувала під повним контролем адміністрації установи.

Також зазначає, що рапорт про вчинення засудженим правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доведення «поза розумним сумнівом», а наявний у матеріалах провадження відеозапис не містить моменту поміщення засудженим ОСОБА_8 телефону в туалет, вилучення в нього телефону, а лише містить момент вилучення телефону з раковини туалету в камері.

Позиції учасників судового розгляду

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

Мотиви ухвалення рішення апеляційним судом

Колегія суддів заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ухвалюючи рішення про задоволення подання начальника Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу строком на 1 (один) місяць, районний суд дотримався вимог кримінального процесуального закону, та з таким висновком погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може застосовуватись такий захід стягнення як, зокрема переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 з 08.06.2023 відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2023.

З наданої суду характеристики на засудженого встановлено, що ОСОБА_8 характеризується з негативної сторони. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 6 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 2 рази поміщався до ДІЗО. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. Проте, застосування даних дисциплінарних стягнень до ОСОБА_8 виявилися безуспішними, оскільки не дали позитивного впливу на поведінку засудженого, який належних висновків для себе не зробив і не робить, на заходи виховного та профілактичного характеру вперто не реагує, не проявляє потягу до самокерованої правослухняної поведінки, має високий ступінь соціально - педагогічної занедбаності, тому й продовжує вчиняти злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: зберігання та використання заборонених предметів та вчинення дрібного хуліганства. Із даним засудженим неодноразово проводились бесіди правороз?яснювального та профілактично-виховного спрямування в яких доводилися права та обов?язки засуджених, визначені ст.ст. 8, 9, 107 КВК України та ст. 133 КВК України, однак проведені бесіди виявилися безуспішними, оскільки засуджений ОСОБА_8 на них не реагує.

Із матеріалів судового провадження також убачається, що 24 листопада 2023 року близько 16 години 30 хвилин, начальником оперативного відділу державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_13 було здійснено обхід приміщень дисциплінарного ізолятора установи. Під час проведення обходу камерного приміщення (№13) було помічено, що засуджений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в руках тримає мобільний телефон, та при появі представників адміністрації установи викинув його в унітаз. В подальшому вказаний заборонений предмет було вилучено, а саме: мобільний телефон сріблястого кольору марки «LG» imei1: не читається imei2: НОМЕР_1 . Факт виявлення та вилучення вказаного мобільного телефону зафіксовано на портативний відео реєстратор ЧПНУ.

Щодо вказаної події засуджений надав письмові пояснення, де зазначив, що він дійсно відбуває покарання на відділенні СПС №4 ДУ «Стрижавська ВК (№81)». 14 листопада 2023 року за допущене дисциплінарні порушення, його було поміщено до ДІЗО. Прямуючи до ДІЗО, на відділенні СПС №4, він потайки від засуджених та адміністрації установи, приховав мобільний телефон сріблястого кольору марки «LG» в задньопрохідному отворі, а 24 листопада 2023 року близько 16 години 30 хвилин в камері ДІЗО №13 представниками установи було проведено обшук, в результаті якого останні помітили, як засуджений ОСОБА_8 викинув заборонений предмет в унітаз.

Частиною 1 ст. 134 КВК України визначено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, оскільки до засудженого неодноразово застосовувались заходи впливу та дисциплінарні стягнення, які виявлялись безуспішними, то в цілому його негативна поведінка носить систематичний характер, тому районний суд дійшов до правильної думки про необхідність поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу терміном на один місяць, що є виправданим і доцільним у конкретному випадку.

Твердження захисника про відсутність у матеріалах подання рішення дисциплінарної комісії за підписом начальника установи виконання покарань або особи, яка виконує його обов?язки, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, із долученого витягу з протоколу № 119 від 30.11.2023 засідання дисциплінарної комісії по розгляду порушень, встановленого порядку відбування покарань засуджених, які злісно порушують режим утримання, ухиляються від праці без поважних причин; поміщення до ДІЗО або ПКТ; переводу їх до дільниці посиленого контролю, вбачається, що його склав секретар комісії капітан внутрішньої служби ОСОБА_14 , доповідачем на засіданні комісії був начальник відділення СПС лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_15 , за результатом розгляду комісія ухвалила рішення про поміщення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ПКТ строком на один місяць, з вказаним рішенням засуджений ознайомлений у той же день під підпис.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги захисника колегією суддів витребувано з ДУ «Стрижавська ВК (№81)» копію рішення дисциплінарної комісії від 30.11.2023 про переведення засудженого ОСОБА_8 в ПКТ строком на один місяць. Відповідно з надісланої копії рішення дисциплінарної комісії можливо встановити: хто очолював комісію, її склад, присутніх на засіданні, а також результат ухваленого рішення (за 7, проти 0).

Крім того, з матеріалів судового провадження також убачається, що засуджений ОСОБА_8 28.11.2023 був повідомлений під підпис про дату засідання дисциплінарної комісії та його право на захист, однак клопотання з приводу виявленого бажання скористатись послугами захисника, бути присутнім на засіданні комісії чи вчинити інші дії, передбачені ч. 5 ст. 135 КВК України, від нього не надходили.

Тому порушень порядку застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, та процедури дисциплінарного провадження, як на те посилається захисник, під час перегляду апеляційною інстанцією не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що засуджений ОСОБА_8 спростував відомості, зазначені ним в заяві, та зазначив, що обмовив себе на прохання адміністрації установи, вказані пояснення надавались ним у момент перебування під повним контролем адміністрації установи, колегія суддів розцінює як тактику захисту з наступних підстав.

Відповідно до п.13 ст. 134 КВК України засуджений може оскаржити накладення на нього стягнення, відповідна посадова особа, за наявності для цього підстав, може скасувати стягнення або замінити іншим, більш м`яким.

Проте, жодних даних, якi б свідчили про незаконність накладення на ОСОБА_8 стягнень, які передували поміщенню засудженого до ДІЗО, їх оскарження чи скасування у встановленому КВК України порядку у суду не було, що свідчить про визнання їх законності самим засудженим.

Засуджений ОСОБА_8 також не звертався із жодними скаргами як на можливі, на його думку, незаконні дії працівників виправної колонії, так і на їх упереджене ставлення до нього ні до прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях у місцях несвободи, ні в порядку КПК України, ні в порядку КАС України до суду.

Крім того, засуджений ОСОБА_8 не ініціював жодних дій з приводу переведення його для подальшого відбування покарання з ДУ «Стрижавська ВК (№81)» до іншої виправної колонії у зв`язку з постійним тиском адміністрації установи на нього, упередженим чи жорстоким поводженням тощо.

Стосовно доводів про те, що рапорт про вчинення засудженим правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доведення «поза розумним сумнівом», то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки судом першої інстанції на підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів було встановлено, що вказаний доказ у своїй сукупності доводить те, що засудженим був порушений режим утримання, а тому до нього необхідно застосувати захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу.

Що ж стосується відсутності на відеозаписі моменту поміщення засудженим ОСОБА_8 телефону в туалет, вилучення в нього телефону, то колегія суддів зауважує, що його відсутність пояснюється тим, що факт виявлення вказаного телефону було помічено підполковником внутрішньої служби ОСОБА_13 під час обходу приміщень ДІЗО. Зокрема, під час проведення обходу камерного приміщення (№13) було помічено, що засуджений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в руках тримає мобільний телефон та при появі представників адміністрації установи викинув його в унітаз.

З огляду на це, факт виявлення та вилучення вказаного мобільного телефону з туалетної раковини зафіксовано на портативний відеореєстратор ЧПНУ. При цьому, будь-які заперечення засудженим ОСОБА_8 стосовно належності йому вказаного телефону на відеозаписі відсутні.

За таких обставин, враховуючи, що вчинення засудженим ОСОБА_8 дисциплінарних проступків носить систематичний характер, негативну характеристику за місцем відбування покарання, попередньо застосовані до нього дисциплінарні стягнення, у тому числі поміщення до дисциплінарного ізолятору, не дали позитивного результату, застосування до нього судом стягнення за вчинене чергове правопорушення, пов`язане із порушенням встановленого порядку відбування покарання, у виді переведення до приміщення камерного типу на один місяць слід вважати обґрунтованим.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували такі висновки районного суду, апеляційному суду не представлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді подання, які б вплинули на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Оскільки колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції щодо засудженого ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 132,134,135 таст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4