Справа № 485/249/23
Провадження № 1-в/485/1/24
УХВАЛА

іменем України

07 лютого 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Баштанського районного сектору № 5 пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка подання начальника Баштанського районного сектору № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов"язаного (обмежено здатний у воєнний час), зареєстрованого та проживачого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 вересня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки за п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

11 січня 2024 року до суду надійшло подання начальника Баштанського районного сектору № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Р. Устіченка, в якому він просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з невиконанням обов`язку періодичної явки на реєстрацію до органу з питань пробації.

У судовому засіданні інспектор Баштанського районного сектору № 5 пробації подання підтримав повністю.

Засуджений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні подання відмовити. ОСОБА_5 суду пояснив, що не мав можливості з"витися до органу пробації в зв`язку з відсутністю транспортного сполучення та коштів та проїзд. Також пояснив, що на теперішній час він придбав запчастини для ремонту велосипеда та матиме змогу приїздити до органу пробації на велосипеді. Просив дати йому шанс виправитися та пообіцяв приїзджати до органу пробації на відмутку у визначені дні та виконувати інші покладені на нього обов"язки.

Прокурор вважав подання таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши подання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області суду від 06 вересня 2023 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки за п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набрав законної сили 09 жовтня 2023 року.

Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, 20 жовтня 2023 року вирок прийнято до виконання Баштанським районним сектором № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

За вих. № 29/23/1618-23 від 20 жовтня 2023 року ОСОБА_5 був направлений виклик до Баштанського районного сектору № 5 пробації на 27 жовтня 2023 року для постановки на облік та роз"яснення порядку відбування строку звільнення від відбуванняпокарання з випробуванням, за яким засуджений не з"явився, про причини неявки не повідомив.

30 жовтня 2023 року засобами телефонного зв"язку ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність явки до уповноваженого органу з питань пробації для постановки на облік на 07 листопада 2023 року, в призначений день засуджений також не з"явився, про причини неявки не повідомив.

Постановою провідного інспектора Баштанського районного сектору № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про встановлення днів явки на реєстрацію від 13 листопада 2023 року ОСОБА_5 зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Баштанського районного сектору № 5 пробації і призначено йому другий понеділок кожного місяця, з якою засуджений ознайомлений під підпис того ж дня.

Крім того, 13 листопада 2023 року засудженому винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов"язків.

Як свідчить листок реєстрації, засуджений не з`явився на реєстрацію до органу пробації 11 грудня 2023 року, про причини неявки не повідомив.

12 грудня 2023 року ОСОБА_5 було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 20 грудня 2023 року, за яким засуджений не з"явився, про причини неявки не повідомив.

21 грудня 2023 року ОСОБА_5 було повторно направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 29 грудня 2023 року, за яким засуджений також не з"явився, про причини неявки не повідомив.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про пробацію" суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

На думку суду, вказана неявка засудженого на день реєстрації другого понеділка не може розглядатися, сама по собі, як формулювання того, що засуджений не виконує обов`язки, встановлені судом.

Така неявка може розглядатися як випадковість, однак не як невиконання обов`язків.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 пояснив свою неявку відсутністю транспортного сполучення та коштів на проїзд, що, на думку суду, є поважною причиною, оскільки в розрізі уведення в країні воєнного стану обумовленого збройною агресією Російської Федерації проти України, яка починаючи з 24 лютого 2022 року набула повномасштабного характеру, відповідно, і в т.ч. фінансова ситуація, в якій знаходяться громадяни України, є складною з наведеного періоду. Також суд враховує пояснення ОСОБА_5 щодо придбання ним запасних частин для велосипеду та його змогу в майбутньому приїзджати до орнау пробації на реєстрацію та його обіцянку виконувати покладені на нього обовязки.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому є необґрунтованими, оскільки останній лише однго разу (на момент звернення до суду з поданням) не з"явився для періодичної реєстрації до органу пробації, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявки в уповноважений орган з питань пробації, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Отже, суд не знаходить доказів злісного ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених вироком суду, і вважає, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

На думку суду, скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття призначеного судом покарання за викладених обставин не буде сприяти досягненню основної мети покарання - виправленню засудженого.

У даному конкретному випадку, суд вважає за можливе дати засудженому черговий шанс на виправлення та роз`яснити, що подальша така поведінка може стати підставою для скасування звільнення з випробуванням.

Суд вчергове роз`яснює засудженому, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки судом та попереджає, що невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, буде свідчити про небажання стати на шлях виправлення, що в кінцевому рахунку може стати підставою для скасування звільнення з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання призначеного судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 34, 166 КВК України, суд

потановив:

У задоволенні подання начальника Баштанського районного сектору № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання - відмовити.

Матеріали особової справи повернути до Баштанського районного сектору № 5 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено - 08 лютого 2024 року.

Суддя ОСОБА_1