УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000019 від 05.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та відповідне правове обґрунтування з боку сторони обвинувачення.

СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала публікація в мережі «Інтернет» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій йдеться про те, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проведено перевірку та встановлено, що компанія « ІНФОРМАЦІЯ_3 » без жодних дозвільних документів вирішила побудувати двоповерхову будівлю прямо на узбережжі за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 26.03.2021 року посадовими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради року із залученням спеціалістів Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Інспекції з благоустрою Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради проведено комісійне обстеження за адресою: м. Одеса, пров. Маячний, 8 та встановлено, що за вказаною адресою здійснюється будівництво монолітної споруди без отримання дозвільних документів на проведення будівельних робіт, про що складено відповідний акт обстеження від 26.03.2021. Відповідно до відомостей з містобудівного кадастру Одеської міської ради, відсутня інформація щодо видачі Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради містобудівних умов та обмежень на проектування об`єктів будівництва за адресою: м. Одеса, пров. Маячний, 8. Згідно з відомостями з Реєстру будівельної діяльності, відсутня інформація щодо отримання будь-якими фізичними або юридичними особами права на виконання будівельних робіт. Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради від 24.05.2021 за № 01-13/71 рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 за № 2869-VI надано дозвіл «ІГБ Індустрі, Гандельс-унд Бетайлігунгсгезельштафт мбГ» на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 1,2183 га за адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування туристично-оздоровчого комплексу з кафе. Водночас рішення щодо надання в оренду земельної ділянки не приймалось.

В подальшому на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю від 27.04.2021 «Про проведення позапланової перевірки» посадовими особами Управління із залученням представників Одеської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради 30.04.2021 із залученням представників Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради проведено позапланову перевірку за адресою: м. Одеса, пров. Маячний, 8 та встановлено продовження виконання будівельних робіт. Під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 19.05.2021 року проведено огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що на вказаній ділянці розташована 2-х поверхова споруда, праворуч від якої наявна огороджена металічними прутами бетонна конструкція. Також під час огляду поруч із зазначеними спорудами виявлено складування будівельних матеріалів, а також наявність будівельної техніки. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 11.05.2022 за участі експерта та спеціаліста у сфері геодезії проведено огляд об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, пров. Маячний, 8 та встановлено, що самочинно побудованою малоповерховою забудовою зайнято ділянку комунальної власності площею 0,2610 га, межі якої ідентифіковано за допомогою координатних поворотних точок у технічному звіті, який є додатком до протоколу огляду. В подальшому моніторингом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що рішенням державного реєстратора Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_4 від 26.09.2023 за індексним номером 69456612 зареєстровано право приватної власності за резидентом Німеччини «IHB INDUSTRIE, HANDELS-UND BETEILIGUNGSGESELLSCHAFT MBH» («ІГБ ІНДУСТРІ, ГАНДЕЛЬС-УНД БЕТАЙЛІГУНГСГЕЗЕЛЬШАФТ МБГ») на закінчений будівництвом об`єкт ? нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100). Підставами для державної реєстрації права власності зазначено лише ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.12.2010 у справі 26/180-10-4813, висновок № 22092023 та технічний паспорт, видані 22.09.2023 ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЮРИДИЧНА КОРПОРАЦІЯ». Відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 22.12.2010 у справі № 26/180-10-4813, судом затверджено мирову угоду від 03.12.2010, згідно з якою ТОВ «ЮЖНИЙ» припинило грошове зобов`язання шляхом передачі на користь «ІГБ ІНДУСТРІ, ГАНДЕЛЬС-УНД БЕТАЙЛІГУНГСГЕЗЕЛЬШАФТ МБГ» («IHB INDUSTRIE, HANDELS-UND BETEILIGUNGSGESELLSCHAFT MBH»), серед іншого, об`єкта нерухомого майна, який складається з будівель літ. «А», літ. «Б» загальною площею 6 428,7 кв. м за адресою: м. Одеса, пров. Маячний, 8. Відповідно до технічного паспорту на комплекс будівель та споруд громадського призначення за адресою: м. Одеса, Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, провулок Маячний, 8 (інвентаризаційна справа № ), виготовленого 22.09.2023 ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЮРИДИЧНА КОРПОРАЦІЯ» (відповідальна особа ОСОБА_5 ), загальна площа нежитлових будівель туристично-оздоровчого комплексу з кафе складає 9 417,3 кв. м. Відповідно до висновку (інвентаризаційна справа № 22092023), виданого 22.09.2023 ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЮРИДИЧНА КОРПОРАЦІЯ», загальна площа об`єкта збільшена внаслідок неврахованої площі при проведенні попередньої технічної інвентаризації об`єкта, а саме літ. «В» та літ. «Г», у зв`язку з чим загальна площа приміщень нежитлової будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе складає 9 417,3 кв. м. Однак технічний паспорт лише підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна та не являється правоустановчим документом.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 752/9104/18, з огляду на норми Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 24.05.2001 за № 127, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5573, технічний паспорт на будинок не підтверджує право власності та, відповідно, не заміняє собою свідоцтво про право власності чи інший правовстановлюючий документ, не дає право володіти, користуватись чи розпоряджатись нерухомістю це лише документ, який фіксує технічні дані об`єкта. Водночас особливості державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті здйснення нового будівництва чи реконструкції визначено у Поряду державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів Українивід 25.12.2015 за № 1127 (далі ? «Порядок»). Відповідно до п. 77 Порядку, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про технічні характеристики такого закінченого будівництвом об`єкта, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У разі коли закінчений будівництвом об`єкт у результаті нового будівництва є складовою частиною будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна, відомості про прийняття в експлуатації та про присвоєння адреси отримуються щодо будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об`єкт, а щодо відповідної складової частини будинку, будівлі, споруди - відомості про присвоєння адреси такій частині. Таким чином вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 самочинно збудовано та в складі об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 100 зареєстровано право власності на самочинно зведені будівлі літ. «В» та літ. «Г» на самовільно зайнятій земельній ділянці лише на підставі документів про технічні характеристики, без документів щодо введення об`єкту до експлуатації, а також документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою під об`єктом нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, є обґрунтовані підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснено самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці з подальшим узаконенням об`єктів самочинного будівництва ? будівель під літ. «В» та літ. «Г» у складі нежитлових будівель туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100). Постановою прокурора від 11.10.2023 нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100)визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.05.2021 за ч. 3 ст. 197-1 КК України. Відтак, сторона обвинувачення звертається з клопотанням про накладення арешту на нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні. 2. Вирішення питання порядку розгляду такого клопотання. Від прокурора до початку розгляду клопотання надійшла заява про розгляд такого клопотання за її відсутності. Сторона обвинувачення, просила розглянути питання арешту майна без виклику власника зазначеної у клопотанні нежитлової будівлі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. За таких обставин та враховуючи викладене, з метою забезпечення арешту майна слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання без виклику власників зазначених у клопотанні земельних ділянок. Крім того, враховуючи наявність заяви прокурора про розгляд поданого клопотання за її відсутності, з огляду на наведені положення закону, які не перешкоджають розгляду даного клопотання за відсутності особи, яка з ним звертається, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду вказаного клопотання за відсутності представника сторони обвинувачення. 3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні питання арешту майна. Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4. Правова підстава для арешту майна. СВ Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 від 05.05.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України. Як вбачається з матеріалів клопотання, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснено самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці з подальшим узаконенням нежитлових будівель туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100). З огляду на викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в тій частині, що нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100) є об`єктом кримінально-протиправних дій, що свідчить про їх відповідність категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України). За таких обставин, правовою підставою для застосування в рамках даного кримінального провадження арешту майна є достатність підстав вважати, що вищеназвані земельні ділянки є речовими доказами в рамках даного кримінального провадження. 5. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Як вбачається з фактичних обставин даного кримінального провадження, останнє здійснюється за фактом можливого самовільного будівництва на нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом розгляду даного клопотання. Виходячи з самої специфіки інкримінованого на теперішній час кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України та фактичних обставин даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що подальше здійснення будівництва, правомірність якого на теперішній час в рамках даного кримінального провадження перевіряється, може призвести до унеможливлення забезпечення завдань кримінального провадження, які в тому числі зводяться до запобігання псування, пошкодження, відчуження відповідного нерухомого майна. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні застосовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема. Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні земельні ділянки зокрема. При цьому, беручи до уваги означені завдання арешту майна, наявна також необхідність в накладенні заборони проведення будь-яких будівельних робіт на вищевказаних земельних ділянках.

6. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначених у клопотанні осіб (право власності яких на означені у клопотанні нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується долученими до клопотання відомостями), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна. Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. 7. Висновки слідчого судді. Слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,- УХВАЛИВ: Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000019 від 05.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна, проведення відносно вказаного об`єкту нерухомого майна будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також заборони проведення будь-яких будівельних робітна нежитлові будівлі туристично-оздоровчого комплексу з кафе загальною площею 9 417,3 кв. м за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 100), які належать на праві приватної власності нерезиденту «IHB INDUSTRIE, HANDELS-UND BETEILIGUNGSGESELLSCHAFT MBH» (країна реєстрації: Німеччина. Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 . Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1