Справа № № 585/976/21
Номер провадження 1-кс/585/1409/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

22 листопада 2023 року м.Ромни

Cлідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на відмову в проведенні слідчих дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана скарга, подана, як визначено заявником, у порядку, передбаченому п.7 ч.1 ст. 303 КПК України.

При цьому зі змісту скарги (її мотивувальної частини) слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 має статус потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000166 від 02.04.2021 року за ч.1 ст. 122 КК України, де досудове розслідування здійснюється слідчими СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області.

Як вказує далі заявник, він не погоджується із висновками, викладеними у висновку експерта від 18.09.2023 р., зокрема в частині визначеного експертом механізму завдання тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим останній 30.10.2023 р. звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчого експерименту.

При цьому, постановою слідчого від 03.11.2023 р. в проведенні слідчого експерименту відмовлено, однак заявник вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки, на думку заявника, спростувати або підтвердити висновок експертизи можливо виключно в ході слідчого експерименту.

Однак надалі за змістом скарги, посилаючись на положення п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, заявник, згідно прохальної частини скарги, просить слідчого суддю зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні провести слідчий експеримент для підтвердження або спростування механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя, вирішуючи питання, визначені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України, приходить до наступного висновку.

Так, положенням частини 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого (дізнавача) або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, серед яких:

- бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п.1 ч.1 ст. 303 КПК України);

- рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п.7 ч.1 ст.303 КПК України);

При цьому слідчий суддя, при встановленні певних обставин бездіяльності слідчого, за наслідками розгляду скарги може, згідно п.3 ч.2 ст. 307 КПК України, постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію, а при встановленні обставин, що можуть свідчити про необґрунтованість процесуального рішення слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - наділений повноваженням, згідно п.1 ч.2 ст. 303 КПК України, на постановлення ухвали про скасування рішення слідчого.

Натомість ОСОБА_2 , звертаючись із відповідною скаргою до слідчого судді, як на правову підставу звернення посилається на п.7 ч.1 ст.303 КПК України, згідно якої потерпілий наділений правом оскаржити рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, однак за наслідками розгляду скарги не ставить на розгляд слідчого судді питання про скасування такого рішення слідчого, а просить зобов`язати слідчого вчинити певну дію - а саме провести слідчий експеримент.

При цьому, згідно ч.1 та 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, і сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного суд (слідчий суддя), з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, для забезпечення змагальності сторін та в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст.ст. 7, 22 КПК України).

Крім того законодавець, визначаючи одним із загальних засад кримінального провадження дотримання принципу диспозитивності, частиною 3 статті 26 КПК України вказує на те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Таким чином, суд не вправі доповнювати ці питання, змінювати їх або іншим чином впливати на їх формулювання, тим самим змінюючи межі та предмет судового розгляду.

Аналогічна за змістом правова позиція також відображена у Постанові ККС ВС від 05.07.2022 року у справі № 720/1277/20.

При цьому, слідчим суддею встановлено наявність суттєвих суперечностей за змістом скарги ОСОБА_2 , зокрема її мотивувальною та прохальною частиною щодо заявленого предмету оскарження, однак оцінюючи таку скаргу у сукупності із долученими до неї матеріалами, слідчий суддя не наділений повноваженнями на власний розсуд визначати предмет оскарження і змінювати або редагувати поставлене на розгляд суду питання, оскільки доводів щодо наявності підстав для скасування процесуального рішення слідчого або існування бездіяльності слідчого, яка може бути усунута шляхом певного зобов`язання - така скарга не містить.

Кримінальний процесуальний закон не містить заборони щодо поєднання в межах однієї скарги двох предметів оскарження, що не звільняє ініціатора такого звернення від обов`язку доведення реальності існування таких обставин та їх взаємозв`язку, однак не покладає на суд обов`язку відшукувати докази на користь однієї із сторін, для підтвердження чи спростування їх правових позицій тощо.

Незгода із висновком експерта, прийнятим в межах кримінального провадження, не є предметом розгляду слідчого судді згідно ст. 303 КПК України, а тому слід вважати скаргу ОСОБА_2 такою, що подана на рішення чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Так, відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що скаргу ОСОБА_2 подано на бездіяльність чи рішення слідчого, яка не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на відмову в проведенні слідчих дій.

Матеріали скарги повернути особі, яка її подала.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1