Справа №487/6972/23
Провадження №1-кп/487/761/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.05.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

10.12.2020 Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.10.202 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5

інші учасники кримінального провадження - потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Будучи обізнаним про введення воєнного стану по всій території України, ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти власності.

Так, 15.09.2023, в період часу з 02:00 по 07.20 годин, більш точного часу під час судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебував у приміщенні шкоди інтернату №7 за адресою: м. Миколаїв вул. Курортна, 14-а, у коридорі виявив мобільний телефон «TECNO POP 5 LTE» imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 синього кольору, із сім карткою «Водафон» НОМЕР_3 , належній потерпілій ОСОБА_6 вартістю 2437 грн. та у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на його таємне викрадення.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_3 умисно, таємно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, розуміючи, що на території Миколаївської області введено воєнний стан, шляхом вільного доступу, узяв у коридорі з тумби вказаний мобільний телефон та утримував його при собі.

В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2437 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Більш детальніше обвинувачений показав, що він був проїздом у м. Миколаєві, їхав до Кропивницького, щоб влаштуватися на роботу, в м. Миколаєві на нього напали спричинили тілесні ушкодження та забрали речі, гроші та паспорт, він два дні знаходився в лікарні, а потім звернувся до Червоного хреста та його влаштували переночувати до інтернату, де саме він знаходився не знає адресу.

Точної дати не пам`ятає, але не заперечує, що 15.09.2023 до 07:00 год., точного часу не пам`ятає, він зранку зібрався, щоб піти з інтернату, вийшов з кімнати та коридорі на тумбочці побачив декілька мобільних телефонів, які заряджалися. Оскільки у нього не було грошей, а він хоті повернутися додому, він викрав один телефон, його дії ніхто не бачив та одразу пішов. Потім він попросився та його безкоштовно посадили на маршрутне таксі та він поїхав додому, телефон залишався при нього. Через деякий час маршрутне таксі було зупинено працівниками поліції, його затримали та він добровільно видав працівникам поліції викрадений мобільний телефон, який після було повернуто потерплій, перед якої він вибачився.

У вчиненому ОСОБА_3 щире розкаявся.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 його вина підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу працівникам поліції належній їй пакування від мобільного телефону марки «TECNO POP 5 LTE»;

протоколом огляду предмету від 15.09.2023 об`єктом якого є пакування від мобільного телефону марки «TECNO POP 5 LTE»: книжку синього кольору з написом «Інформація про безпеку, декларацією про відповідальність, книжку білого кольору з написом «POP 5 LTE User Manual Tnglish»; чек про придбання телефону 10.04.2023;

заявою ОСОБА_6 про отримання від працівників поліції належній їй пакування від мобільного телефону марки «TECNO POP 5 LTE»;

постановою слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 18.09.2023 про призначення товарознавчої експертизи;

висновком експерта СЕ-19/115-23/12953-ТВ від 19.09.2023, згідно якого ринкова вартість, з урахуванням до неї суми податку на додану вартість, надано на дослідження мобільного телефону марки «TECNO» моделі POP 5 LTE» 2/32 ГБ, який знаходився у використанні, станом на 15.09.2023, могла становить 2437 грн.;

протоколом огляду предмету від 25.09.2023 об`єктом якого є мобільний телефон синього кольору марки «TECNO» моделі « POP 5 LTE»,

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за умисні, корисливі кримінальні правопорушення проти власності, має не зняту та непогашену в установленому законом порядку, вину визнав в повному обсязі, розкаявся, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, не працює, на обліку лікаря психіатра та нарколога в комунальному некомерційному підприємстві "Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпровської обласної ради не перебуває, шкода відшкодована, шляхом добровільного повернення викраденого майна.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, визнання вини у повному обсязі, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відшкодування шкоди, шляхом добровільного повернення викраденого майна, даних про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що вчинення злочинів є наслідком свідомо обраного ОСОБА_3 способу життя, який він змінювати не бажає, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

При цьому суд повинен врахувати, що обов`язковою умовою для правомірного застосування ст. 69 КК України законодавець передбачив наявність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину. До них можуть належати як обставини, що зазначені в ч.1 ст. 66 КК України, так і визнані судом такими, що пом`якшують покарання, однак ці обставини повинні знижувати (зменшувати) ступінь тяжкості злочину істотно, і такі обставини мають перебувати одна з одною у такому співвідношенні і взаємодії та у своїй сукупності настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б несправедливим. Тобто, застосування судом ст. 69 КК України можливе у виняткових випадках, вмотивованим прийнятим рішенням.

Судом враховуються фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів проти власності, всі покарання він відбував реально, однак, це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків та через незначний час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисний злочин.

Проаналізував обставини, на які посилається захисник, як на такі, що пом`якшують покарання (спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, викрадення його речей, грошей та паспорту), суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для врахування як пом`якшуючих обставин, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин, оскільки під час судового розгляду не було встановлено наявність вищевказаних обставин, враховуючи, що обвинувачений є особою працездатного віку, дані про те, що він є інвалідом чи безуспішно намагався знайти роботу в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому бажання покращити своє матеріальне становище шляхом вчинення корисливого злочину не може бути прийнято судом як обставина, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливає на пом`якшення покарання.

Таким чином, суд не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, відповідно до правил ст. 69 КК України, оскільки відсутнє наявність двох чи більше обставин, які б істотно знижували ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягнення процесуальні витрати за проведення експертизи СЕ-19/115-23/12953-ТВ від 19.09.2023 у розмірі 1912 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України, під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 накладено арешт на вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_3 майно - мобільний телефон марки «TECNO POP 5 LTE», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що в застосуванні арешту цього майна відпала потреба, у зв`язку з чим вказаний арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання з 15.09.2023.

Речові докази: мобільний телефон марки «TECNO POP 5 LTE», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити в розпорядженні останньої.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1912 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 на мобільний телефон марки «TECNO POP 5 LTE» - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1