Дата документу 11.12.2023
Справа № 334/9818/23
Провадження № 1-кп/334/792/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001725 від 24 серпня 2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимого ,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2023 року о 08.00 годині, дізнавач Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розрахунку маршрутів патрулювання автомобільних патрулів, задіяних на патрулювання Дніпровського району за маршрутом №№2, 3 (Бородінський мікрорайон, вул. Сергія Синенка - вул. Дніпровське шосе), затвердженим начальником Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_6 , заступив на чергування у денну зміну в автопатруль спільно з начальником сектору ювенальної превенцїї Пологівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цього ж дня, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на службовому автомобілі «ЗАЗ Таврія», зі службовим номерним знаком НОМЕР_1 , до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, розташованого у буд. №191 по пр. Соборному, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, доставлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, знаходячись у громадському місці, а саме біля буд. №1 по вул. Зестафонській, візуально перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою та відносно якого, у зв`язку з не реагуванням на законні вимоги працівників поліції про необхідність припинення вчинення правопорушення, відповідно до ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», застосовано спеціальний засіб «кайданки» із положенням рук спереду.

Далі, перебуваючи у фойє вказаного управління поліції, у той час, коли ОСОБА_7 складав адміністративні матеріали, у обвинуваченого раптово виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , який стояв поруч з ним. З метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, діючи умисно, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу у форменому одязі, під час виконання ним своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, наніс ОСОБА_4 один удар обома руками, скованими кайданками, у ліву виличну частину обличчя, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді рани лівої виличної ділянки, яка сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, оскільки він своїми необережними діями вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, що виразилося в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує також і те, що він раніше не судимий на підставі ст.89 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, його вік, стан здоров`я, по місцю проживання характеризується посередньо, визнав свою винність у судовому засіданні, враховує обставини, які пом`якшують його покарання і відсутність обставин, які обтяжують його покарання, працює не офіційно, одружений, а також приймаючи до уваги думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, суд, з врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого вважає, що йому слід призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України не в максимальних межах, встановлених у санкції статті за якою ОСОБА_5 , притягується до відповідальності.

Також, відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.56 КПК України, суд враховує думку потерпілого, висловлену щодо призначення покарання обвинуваченому, який вважає, що покарання повинно бути призначене з мінімальним випробувальним терміном, оскільки, на його переконання, обвинувачений усвідомив свою протиправну поведінку та суспільну небезпечність злочину.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50, 51, 60, 65-67, 395 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.345 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили, залишити без змін - особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1