Дата документу 06.02.2024
Справа № 334/959/24
Провадження № 1-кс/334/356/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором групи прокурорів - начальником Приазовського відділу Мелітопольського окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, у кримінальному провадженні №0006888 від 29.12.2016,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором групи прокурорів начальником Приазовського відділу Мелітопольського окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, у кримінальному провадженні №0006888 від 29.12.2016 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121КК України; наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зважаючи на характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, наявні соціальні зв`язки зі свідками, що не виключає погроз або застосування фізичного насильства до останніх;- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;- може вчинити інше кримінальне правопорушення;

- застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків;

- підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріалами, заслухавши позицію прокурора, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Мелітопольськоїокружної прокуратури Запорізької області процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0006888від 29.12.2016, зокрема, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У відповідності до положень ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З огляду на положення даної статті слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за його відсутності має встановити наступні обставини: (1) чи набув ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; (4) чи наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України.

З метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено наступні обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2016, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись перед воротами домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, групою осіб, без попередньої змови з ОСОБА_6 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до потерпілого ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , удвох по черзі, діючи кожен самостійно, завдали велику кількість ударів руками та ногами по голові, тулубу і кінцівкам потерпілого, частина з яких не менше трьох, прийшлася голову ОСОБА_7 , заподіявши йому тим самим тілесні ушкодження:

- синець правого плеча, садна обох ліктьових суглобів, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- внутрішньочерепна травма: крововилив під тверду мозкову оболонку зліва, обширний крововилив під м`які мозкові оболонки по всій поверхні лівої півкулі головного мозку, вогнища забиття речовини лівої тім`яної частки і лівої лобно-скроневої області, синці правого ока, правої вушної раковини і правої завушної області, крововиливи в м`які тканини обох очниць, правої завушної області голови, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

08.09.2016, о 00 годині 30 хвилин у реанімаційному відділенні Комунальної установи Територіального медичного об`єднання «Мелітопольської міської багатопрофільної лікарні інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області, за адресою: місто Мелітополь, проспект Б. Хмельницького, №46, від внутрішньочерепної травми, що виразилася крововиливами під оболонки, в тканину головного мозку і ускладнилася набряком, дислокація головного мозку настала смерть потерпілого ОСОБА_7 . Тим самим, внаслідок вищевказаних самостійних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 було умисно спричинено тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останньому.

28.11.2016 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Мелітополь Запорізької області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0004594 від 01.09.2016, а саме, у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб, що спричинили смерть потерпілого.

29.12.2016 ОСОБА_5 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування.

Згідно наявної інформації, під час перевірки ОСОБА_5 за базою даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", останній перетнув кордон з окупованим рф АР Крим у пункті пропуску Салькове 28.11.2016, до теперішнього часу на територію України не повертався та його місцезнаходження невідоме.

З урахуванням того, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, він виїхав та перебуває на ТОТ, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, та може переховуватися від органів досудового розслідування на території іноземної держави, 08.01.2024 його було оголошено у міжнародний розшук.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, є тяжким злочином, покарання за який позбавлення волі від семи до десяти років.

Призначити ОСОБА_5 запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 179 182 КПК України неможливо, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 відсутній за останньою адресою проживання, не з`являється на виклики та переховується від правоохоронних органів досудового розслідування, що унеможливлює забезпечення виконання покладених на підозрюваного слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Також відсутня особа, яка могла б взяти на себе передбачене ч. 1 ст. 180 КПК України зобов`язання стосовно підозрюваного. Окрім вказаного, на теперішній час орган Національної поліції не може знаходитися на території за останньою адресою проживання підозрюваного, яка окупована державою-агресором, не має можливості контролювати виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків по дотриманню положень запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того до окупації встановлена відсутність підозрюваного за останньою адресою місця проживання. Також, на теперішній час не може бути встановлено майновий стан для з`ясування можливості внесення підозрюваним ОСОБА_5 відповідного розміру застави, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування, та виникають сумніви у його правосвідомості по відношенню до виконання покладених запобіжним заходом обов`язків. З тих самих причин не може бути встановлено особу-заставодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.6 та ч.7 ст. 176 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Зважаючи на положення ст. 177 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 :

- може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, оскільки санкція становить покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років;

- може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зважаючи на характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, наявні соціальні зв`язки зі свідками, що не виключає погроз або застосування фізичного насильства до останніх;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , слід зважати на встановлені досудовим розслідуванням обставини, передбачені п.п. 1, 2, 4, 12 ч. 1 ст. 178 КПК України:

- наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України;

- ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

- не встановлено міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 в місці його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території України;

- встановлено ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, що на теперішній момент підтверджується характером вчиненого та матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обставини вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , свідчать про соціальну небезпеку останнього для громадян та про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливостей сховатися від суду і слідства, перешкодити виконанню процесуальних рішень. Це є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, копіями наступних документів:

- протоколом допит свідка ОСОБА_8 , яка показала, що 30.08.2016, у нічний час, вона бачила ОСОБА_7 зі слідами нанесених йому тілесних ушкоджень, чула від нього вислови про помсту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який показав, що 30.08.2016 ОСОБА_7 він останній раз бачив у компанії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Вказана компанія збиралася продовжувати вживати разом алкогольні напої. Наступного дня свідку стало відомо, що ОСОБА_7 побили та він помер у реанімації;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 30.08.2022, приблизно о 22 годині 00 хвилин, чула, що перед двором буд. АДРЕСА_1 , хтось свариться, висловлюється нецензурною лайкою. Підійшовши на приблизну відстань 50-60 м до джерела шуму, ОСОБА_10 побачила трьох чоловіків, які кричали один на одного, махали руками, наносили одне одному удари. Хто саме був учасником бійки, на той момент ОСОБА_10 не роздивилася. Пізніше їй стало відомо, що в результаті бійки між, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останній помер;

- висновком №383 від 08.09.2016 експерта судової медичної експертизи трупа ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду предмета від 03.09.2016 одягу ОСОБА_11 зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров;

- протоколом огляду предмета від 16.09.2016 одягу ОСОБА_5 , у якому останній перебував 30.08.2016;

- висновком №2130 від 28.10.2016 експерта судової імунологічної експертизи, об`єктом якої був одяг ОСОБА_5 , вилучений під час огляду від 16.09.2016, одяг ОСОБА_11 , вилучений під час огляду від 03.09.2016, зразки крові трупа ОСОБА_11 .

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у Повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Так, у Клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, оскільки санкція становить покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років; - може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зважаючи на характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, наявні соціальні зв`язки зі свідками, що не виключає погроз або застосування фізичного насильства до останніх;- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;- може вчинити інше кримінальне правопорушення;

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Як вбачається з рапорту від 05.12.2016 р. слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 28.11.2016 року складене письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_13 було викликано по телефону на 16 годину 00 хвилин 28.11.2016 року. Оскільки на вказаний виклик ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_13 не прибули, копію повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 з повісткою про виклик було надіслано поштовим зв`язком ОСОБА_5 , та його захиснику ОСОБА_13 .

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідчим відділом Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області було направлено адвокату ОСОБА_13 копію повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 з повісткою про виклик на 09 годину 00 хвилин 09.12.2016 року.04.01.2017 р.адвокатом ОСОБА_13 було отримано копію повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 з повісткою про виклик на 09 годину 00 хвилин 09.12.2016 року.

Будучи належним чином повідомленими, ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_13 до приміщення СВ Мелітопольського РВП ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Леніна, будинок №83, для отримання повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 з повісткою про виклик на 09 годину 00 хвилин 09.12.2016 року, не з`явилися, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, хоча був належним чином повідомлений..

29.12.2016 постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

08.01.2024 постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Відносно ОСОБА_5 заведено оперативно-розшукову справу №50682203 з метою його розшуку, як особи яка переховується від органу досудового розслідування.

Встановлено, що ОСОБА_5 після вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) та по теперішній час згідно наявної інформації, під час перевірки ОСОБА_5 за базою даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", останній перетнув кордон з окупованим рф АР Крим у пункті пропуску Салькове 28.11.2016, до теперішнього часу на територію України не повертався та його місцезнаходження невідоме.

З урахуванням того, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме, він виїхав та перебуває за межами України, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, та може переховуватися від органів досудового розслідування на тот або території іноземної держави.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, (злочин), передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, оскільки санкція становить покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, має у своєму розпорядженні документи, які можуть бути речовими доказами та викривають його злочинну діяльність у зв`язку з чим, є підстави вважати, що ОСОБА_5 зможе знищити їх.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у Кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність не знайшов свого підтвердження у матеріалах Клопотання.

Аналіз положень ч. 6 ст. 193 КПК України дає підстави зробити висновок, що у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя, суд за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, може обрати лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, встановлена цією нормою процедура обраннязапобіжного заходу не передбачає можливості вирішувати питання про наявність чи відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу передбачена лише під час розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який і обирається з тією метою, аби затримати особу (підозрюваного), яка, зокрема, переховується від органу досудового розслідування та суду та оголошена у міжнародний розшук, та доставити її до місця кримінального провадження для вирішення питання щодо застосування відносно неї обмежувальних заходів (тримання під вартою/домашній арешт/застава/особиста порука/особисте зобов`язання).

Крім того, аналіз положень вказаної статті дає підстави зробити висновок, що у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного вирішується після його затримання та доставки до суду, а за такого, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч. 1 ст. 197 КПК України (шістдесят днів).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Слідчим суддею встановлено, що 29.12.2016 постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

08.01.2024 постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

З урахуванням вищевстановлених обставин кримінального правопорушення та наданих слідчим доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 за базою даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", останній перетнув кордон з окупованим рфАР Крим у пункті пропуску Салькове 28.11.2016, до теперішнього часу на територію України не повертався та його місцезнаходження невідоме,то слідчий суддя, виходячи з положень ч. 6 ст. 193 КПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 за його відсутності.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 5 ст. 9, статтями 177, 183, 184, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: