ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/888/24
Провадження № 1-кс/210/277/24
У Х В А Л А

іменем України

12 лютого 2024 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 03.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року до суду надійшло вищевказане клопотання. В обґрунтування поданого клопотання дізнавач зазначив, що до чергової частини відділення поліції № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 17.01.2024 вона у соціальній мережі «Instagram» побачила оголошення про продаж взуття. Надалі заявниця за допомогою чату соціальної мережі «Instagram» зв`язалась з продавцем « ОСОБА_6 .shop.ukaine» та останній повідомив про необхідність повної оплати товару, на що ОСОБА_5 погодилась. В подальшому продавець, в чаті, надіслав повідомлення, в якому вказав номер банківської картки, на яку необхідно переказати грошові кошти, а саме - НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_5 , використовуючи мобільний застосунок "ПУМБ online", самостійно та добровільно переказала грошові кошти в загальному розмірі 1550 грн на вищевказану картку. Після переказу грошових коштів, продавець перестав відповідати, товар не отриманий, грошові кошти не повернуті (ЄО № 1619 від 02.02.2024).

03.02.2024 постановою дізнавача визнане в якості речових доказів, по кримінальному провадженню № 0000039 від 03.02.2024, вказане майно, а саме грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 1 550 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перераховані на банківський рахунок, який обслуговується карткою НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» (код банку (МФО) 300465 код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г).

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти розміщені на картці НОМЕР_1 , відкритій в АТ «Ощадбанк» (код банку (МФО) 300465 код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г), для забезпечення цивільного позову та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Окрім того, ненакладення арешту та встановлення заборони розпоряджання вказаними грошовими коштами на банківському рахунку може призвести до їх відчуження, а також в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, наявні підстави вважати, що грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться на банківській картці АТ «Ощадбанк» (код банку (МФО) 300465 код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г) - є об`єктом кримінально-протиправних дій, а тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000039 від 03.02.2024 року вбачається необхідність накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати майна, а тому клопотання слід задовольнити, з метою заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) так як дані грошові кошти та рахунок є важливим доказом по справі та несе на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення.

В судовому засіданні дізнавач та прокурор присутніми не були, надали заяви, кожен окремо, про розгляд клопотання у їх відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: зберегли на собі його сліди.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться в банку на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, зважаючи на те, що згідно матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, яке слід арештувати, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження як об`єкта кримінально-протиправних дій, а також з метою виконання цілей кримінального провадження, зокрема, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, знищення, продажу або приховування вказаних речових доказів, слідчий суддя доходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись вимогами ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 03.02.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом встановлення заборони видаткових операцій на грошові кошти в безготівковій формі в сумі 1 550 грн., що знаходяться на банківському рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АТ «Ощадбанк» (код банку (МФО) 300465 код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г).

Заборонити здійснювати будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами в розмірі 1 550 грн (проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів) з банківського рахунку, який обслуговується банківською карткою НОМЕР_1 , що відкрита в АТ «Ощадбанк» (код банку (МФО) 300465 код за , юридична адреса: 01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1