Справа № 171/49/15-к
Провадження № 1-кп/177/13/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001065 від 16.08.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Апостолове Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, який не має на утриманні дітей та інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідності не має, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 15.08.2014 приблизно о 22:00 год, повторно, знаходячись по вул. Лесі Українки в м. Апостолове Дніпропетровської області разом з ОСОБА_6 , кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю, побачили будинок АДРЕСА_3 в якому не горіло світло. Після чого у ОСОБА_6 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю), виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося на огородженій по периметру території вказаного будинку. Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_6 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю), запропонував ОСОБА_3 вчинити крадіжку чужого майна із території домоволодіння АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_3 погодився. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю), за попередньою змовою групою осіб, через паркан проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, з корисливих спонукань, викрали: арматуру рифлену діаметром 8 мм в кількості 6 штук, довжиною по 1,5 метра; арматуру рифлену діаметром 10 мм, в кількості 4 штук, довжиною по 2,5 метра; труби діаметром 20 мм, в кількості 7 штук, труби довжиною по 2 метра, діаметром 50 мм, довжиною по 2 метра, в кількості 3 штук та кутники в кількості 6 штук, діаметром 75 мм, довжиною по 1,5 метра, що належали ОСОБА_7 , загальною вартістю 1421 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадання чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не заперечував фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним злочину. Суду пояснив, що до 15.08.2014 у нічний час, йдучи разом з ОСОБА_6 у м. Апостолове та проходячи повз будинок потерпілої, ОСОБА_6 запропонував йому викрасти металеві вироби з території вказаного домоволодіння, на що він погодився. Вказав, що вони проникли на територію домоволодіння через паркан та викрали металеві вироби, перелік, кількість та вартість яких відповідає зазначеній в обвинувальному акті. Пояснив, що викрадене вони продали на металобрухт.

Обвинувачений зазначив, що після вчиненого зробив для себе висновки подібного не чинити, вів законослухняний спосіб життя, правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався, розкаюється у вчиненому. На даний час проживає в притулку, позбавлений можливості працювати, оскільки має ряд хвороб рухомого апарату, а також інфекційні хвороби. Просив суд суворого його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, надала суду заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням в інше сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, не одружений, неповнолітніх дітей, або інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 77), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 75-76), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.п. 71-74, а.с. 90-92 т.3), має ряд тяжких хвороб (а.с. 185, 199 т.2, 93 т.3).

При призначенні покарання суд враховує висновки органу пробації, згідно яких виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим (а.с. 85-88 т.3).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, жалкує про вчинене та негативно оцінює кримінальне правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті. З урахуванням висновків органу пробації, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посереднього, має захворювання рухового апарату, висловив щире каяття у вчиненому, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Обвинувачений був засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2014 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на два роки, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком один рік (а.п. 72-74). Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 ОСОБА_3 звільнений від призначеного йому за вищевказаним вироком покарання на підставі ч.1 ст. 78 КК України (а.с. 85-88 т.3), а отже в силу п.1 ч.1 ст. 89 КК України вищевказана судимість погашена.

Звільнення обвинуваченого на підставі ч.1 ст. 78 КК України від покарання, призначеного за попереднім вироком, та похідне від цього погашення судимості за цим вироком на підставі п.1 ч.1 ст. 89 КК України, унеможливлює застосування судом ч.4 ст. 70 КК України. Вказана правова позиція сформована ККС ВС у постанові від 13.12.2023 по справі № 159/3397/21.

Отже, підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 70 КК України відсутні.

В рамках даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_7 подавався цивільний позов, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (кримінальне провадження відносно якого закрито у зв`язку зі смертю) солідарно, матеріальної шкоди в розмірі 1421 грн та моральної шкоди в розмірі 1500 грн. (а.с. 33-34 т.1), але цивільний позивач ОСОБА_7 , вільно реалізуючи свої процесуальні права, відмовилася від позовних вимог та надала суду заяву про залишення позову без розгляду (а.с. 89 т.3).

У зв`язку з чим, керуючись ст. 128 КПК України, ст. 49, 257 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України, ч.7 ст. 128 КПК України, залишення позову без розгляду не позбавляє права пред`явити позов в рамках цивільного провадження.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

В рамках даного кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з відмовою від позову залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_7 , що залишення позову без розгляду не позбавляє права пред`явити його в рамках цивільного провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0001065 від 16.08.2014 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/49/15 (провадження № 1-кп/177/13/24).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1