Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/517/23
В И Р О К

Іменем України

27 листопада 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000075, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.02.2023 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидівка, Пирятинського району, Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не є депутатом, не одруженого, на утриманні осіб не має, не є особою з інвалідністю, участі в АТО та ООС не брав, раніше судимого: 21.02.2022 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 будучи судимим 21.02.2022 року вироком Гребінківського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Так, 09.02.2023 приблизно о 03 год. 00 хв., гр. ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, перебуваючи поблизу входу до домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_11 велосипед марки «Ардіс «CROSSRIDE» модель «VISPO 26», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/2961-ТВ від 16.02.2023 становить 5 563 грн. 34 коп., чим спричинив останній збитків на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом допиту обвинуваченого, допиту потерпілої, свідків та дослідження доказів обвинувачення, даних що характеризують особу обвинуваченого.

Позицій учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення.

Під час судових дебатів прокурор ОСОБА_8 звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого, окрім особистого визнання ним своєї вини, повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкції статі кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді позбавлення волі на строк до 5 років, при цьому враховуючи, що останній вчинив дане кримінальне праворушення під час відбуття іспитового строку, тому на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі призначити йому остаточне покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі, а також стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати. Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Позиція потерпілої сторони.

У судовому засіданні 14.06.2023 року допитана потерпіла ОСОБА_11 показала, що 08.02.2023 року близько 18-00 год. вона на власному велосипеді марки «Ардіс» жовто-чорного кольору повернулась з роботи додому, за адресою: АДРЕСА_2 . Взявши ключі, зайшла до хати, велосипед залишила біля двору будинку. Зазвичай вона його заводить до веранди будинку, але того дня була дуже втомлена, тому вирішила його залишити біля дому. Наступного дня, зібравшись на роботу, вона вийшла на двір і виявила відсутність свого велосипеду на тому місці де його залишила. Після чого викликала поліцію. Приїхавши на місці останні її опитали, та почали проводити слідчі дії. Зазначила, що обвинуваченого ОСОБА_9 вона знає особисто, це її сусід по сусідньому будинку. Коли того дня, вони з працівниками поліції зайшли до нього додому, то бабуся повідомила, що останній о 5 ранку десь поїхав. Через декілька днів день їй подзвонили працівники поліції і повідомили, що знайшли її велосипед, який знаходився в ломбарді м.Березань, Київської області. В подальшому даний велосипед вона викупила за власні кошти в сумі 1150,00 грн. Будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має.

Позиція обвинуваченого.

Так, в судовому засіданні 14.11.2023 року на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_9 надав відповіді, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч. 4 ст. 185 України і обставини якого викладені в обвинувальному акті від 11.04.2023 року він визнає в повному обсязі. Згодився надавати покази.

Так, у порядку ст. 351 КПК України, обвинувачений ОСОБА_9 надав наступні покази: 08.02.2023 року близько 23-30 год. він повернувся додому за адресою: АДРЕСА_1 . Проходячи біля будинку №18 він побачив спортивний велосипед марки «Ардіс» чорного кольору, який стояв біля двору. Близько 3-ої год. ночі він вийшов з дому на вулицю, побачив, що вказаний велосипед ще досі стоїть біля сусідського двору. В цей момент в нього виник умисел на його викрадення, щоб продати. Так, бачучи, що за ним ніхто не спостерігає, він взяв даний велосипед і завів в його всій двір, потім одягнувся і поїхав на ньому на залізничний вокзал м.Гребінка, щоб сісти на електропотяг. На електропотязі він приїхав в м.Березань, де в подальшому звернувся до ломбарду, в якому заклав викрадений велосипед, за що отримав 1000,00 грн., які витратив на власний розсуд. Через деякий час, повернувшись додому, до нього прийшли працівники поліції, яким він повідомив, що велосипед викрав він. Йому було відомо, що в країні введений воєнний стан, однак жодним чином не хотів цим скористатись.

В судових дебатах обвинувачений зазначив, що дійсно вчинив необдуманий вчинок, щиро в цьому розкаюється, просить не позбавляти його волі, а дати шанс виправитись. Він готовий понести свою відповідальність.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 в судових дебатах просив з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_9 , його молодий вік, призначити останньому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, який слід виконувати окремо, від попереднього вироку суду. Вказане покарання, на його думку буде достатнім справедливим для виправлення обвинуваченого.

Покази свідка безпосередньо допитаного під час судового розгляду.

У судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_12 , її особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показала, що розуміє, з приводу яких обставин викликана у судове засідання. Зазначила, що вона працює в відділення №46 ПТ «Ломбард «Столичний», який знаходиться в м.Березань. В її обов`язки входить оцінювання та прийняття товарів які приносять громадяни під заставу. В лютому 2023 року, точної дати вона не пам`ятає, коли вона перебувала на робочій змін, в приміщення ломбарду прийшов обвинувачений і попросив прийняти в заставу велосипед, який був на вулиці. Оглянувши даний велосипед, марку та колір вона не пам`ятає, оформила договір застави і видала обвинуваченому грошові кошти в сумі 1000,00 грн. За даним договором застави, обвинувачений мав повернути грошові кошти та сплатити відсотки, після чого забрати велосипед. Через декілька днів приїхали працівники поліції і сказали, що даний велосипед викрадений. Після чого, вона передала велосипед працівникам поліції.

Так, окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї провини, показів наданих потерпілою, свідком на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду та оцінені судом у порядку ст. 94 КПК України, а саме:

- рапорт помічника чергового СПД №1 м.Гребінка ОСОБА_13 про опрацювання інформації за результатами звернення про вчинене правопорушення від 09.02.2023;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_11 від 09.02.2023 року;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 09.02.2023 року з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України;

- протокол огляду місця події за адресою: м.Гребінка, вул.Патріотів буд.18 від 09.02.2023 року з фототаблицею;

- копія паспорту та квитанція на придбання велосипеду;

- протокол огляду від 09.02.2023 року з фототаблицею, в приміщенні СПД № 1 м.Гребінка;

- копія договору на надання закладу майна (велосипеду) в ломбард від імені ОСОБА_9 ;

- протокол огляду від 13.02.2023 року з фототаблицею, біля приміщення відділення №46 ПТ «Ломбард «Столичний», за адресою: м.Березань вул. Шевченків шлях 139/4;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками разом з довідкою від 13.02.2023 року;

- висновок експерта № СЕ-19/117-23/2961-ТВ від 16.02.2023, щодо вартості велосипеду марки «Ардіс»;

- протокол пред`явлення речей до впізнання з фототаблицею та довідкою від 21.02.2023 року;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.02.2023 року з додатком у вигляді оптичного диску «Verbatium CD-R» з трьома відеозаписами, які були відтворені та переглянуті безпосередньо в ході судового розгляду.

Суд визнає надані стороною обвинувачення вищевказані докази, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, отриманими у порядку, встановленому КПК України, достовірними, і в своїй сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_9 та встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зокрема, показання потерпілої та свідка, що надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, і такими, що відтворюють реальну картину подій та не довіряти яким у суду немає підстав. При оцінці достовірності показань істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, встановлено не було. Щодо деяких розбіжностей у зазначених показаннях потерпілих щодо характеру розвитку подій, часу в які ці події відбувалися, то суд звертає увагу на те, що вони свідчать про індивідуальне сприйняття кожним із них тих моментів, які вони спостерігали особисто.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Так, майно, яким заволодів обвинувачений під час крадіжки, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_9 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно із кваліфікуючими ознаками: вчинений повторно, в період воєнного стану.

ОСОБА_9 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. ОСОБА_9 , усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_9 , виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочини є закінченим.

Разом з цим, обвинувачений повторно вчинив злочин проти власності. Як роз`яснив Пленум ВСУ України у постанові від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» з п. 20 вбачається, що відповідно до п. 1 примітки до статті 185 КК повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК. Тому враховуючи, що обвинувачений раніше вчинив умисний корисливий злочин передбачений ст.186 КК України, тому в його діяннях також міститься ознаки повторності.

При цьому, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п.20 ч. 1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05:30 год 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діяв і на момент вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення.

Тому суд вважає, що ОСОБА_9 дійсно вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України кваліфікується, як тяжкий злочин, за вчинення якого не передбачено інших видів покарання окрім позбавлення волі.

За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_9 поводив себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.

Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_9 . З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого органом досудового розслідування не встановлено та прокурором в судовому засіданні не наведено. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України визнано щире каяття.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_9 є осудною, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_9 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.

Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» № 01-31/161 від 24.02.2023 року ОСОБА_9 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтізіатра не перебуває.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину. Вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

За інформацією згідно довідки №25/5/175-23 виданої 13.02.2023 Лубенським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_9 перебуває на обліку з 25.02.2023 року згідно вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року ОСОБА_9 яким, його було засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Також враховано відсутність сім`ї та утриманців. Крім того, обвинувачений не є депутатом, будучи працездатним ніде не працює перебуває на військовому обліку.

Згідно досудової доповіді, складеної фахівцем Лубенського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_14 від 03.05.2023, вбачається що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. При цьому, виконання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Також суд враховує, що хоча обвинувачений і вчинив злочин під час дії режиму воєнного стану, але злочин був вчинений на території Гребінківської ТГ Полтавської області поза межами районів вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ та без будь-якого використання умов воєнного стану, потерпіла не являється особою, яка постраждала від військової агресії з боку російської федерації, в тому числі особою, яка переміщується у більш безпечні регіони України, злочин не вчинений щодо її майна, або щодо майна особи, яка тимчасово залишила житло, майно без контролю для укриття в безпечному місці, отже обвинувачений, вчиняючи кримінальне правопорушення, прагнучи досягти злочинної мети, не мав наміру скористатися умовами воєнного стану.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, позицію потерпілої, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_9 за вчинення тяжкого злочину належить призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді мінімального покарання в межах санкції статті інкримінованому йому злочину, а саме 5 років позбавлення волі.

Крім того, підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України чи застосування положень ст.75 КК України суд не вбачає, з огляду на таке.

Так, ст.69 КК України вимагає наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, однак у даному кримінальному провадженні такі обставини не встановлені.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування ст.69 чи ст.75 КК України, суд враховує особу винного ОСОБА_9 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, даний злочин вчинив під час іспитового строку, що вказує на те, що наданий обвинуваченому випробуваний термін не призвів до позитивних змін в його особистості та не створив у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, обвинувачений не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став, безвідповідально поставився до власних вчинків, продовжив протиправну поведінку і повторно вчинив умисний злочин.

Крім того, як встановлено судом, вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України в період іспитового строку до відбуття покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року за ч. 2 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, призначити остаточне покарання у розмірі 5 років 2 місяці позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Підстав для застосування до обвинуваченого більш тяжкого покарання чи менш тяжкого, з врахуванням тяжкості скоєного, його особи, суд не знаходить.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення судово-товарознавчої експертизи на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався, клопотань прокурора не надходило, підстав для його обрання судом також не встановлено.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, ч. 3, ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, ч.2 ст.71,ч.3 ст.78, ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 21.02.2022 року за ч. 2 ст.186 КК України та призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (двох) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт гр.України id-картка № НОМЕР_1 ), на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп..

Речові докази:

-Аркуш паперу, а саме примірник договору №4 залишити при матеріалах кримінального провадження;

-Велосипед марки «Ардіс «CROSSRIDE» модель «VISPO 26» чорного кольору з жовтими вставками, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_11 залишити в останньої

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя М. Вітківський