Справа №371/1316/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/59652023 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 14 січня 2024 включно.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд першої інстанції врахувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, тяжкість вчиненого злочину, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, його репутацію, який задовільно характеризується та неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, та дійшов висновку , що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися на момент розгляду клопотання прокурора.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт. Вказує, що враховуючи дані про особу обвинуваченого, його соціальний статус, наявність міцних соціальних та сімейних зв`язків, репутацію та стан здоров`я, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту із покладанням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, у повному обсязі забезпечить дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та цілком нівелює можливість реалізації останнім спроб ухилитися від суду, буде співвмірним із заявленими ризиками та не матиме підстав вважати його м`яким, відповідатиме Конституційним гарантіям захисту прав і свобод людини і громадянина, принципам справедливості, рівності та домірності.

Захисник, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило. Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи за відсутності захисника.

Заслухавши думку обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини, з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою ОСОБА_6 , тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Приймаючи рішення про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків ґрунтуються на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження оскільки, як вважає суд, підстави, за яких судом було застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Також судом враховано тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведеності його винуватості в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, вік та задовільний стан здоров`я, що вбачається з його задовільного зовнішнього вигляду, його репутацію, який задовільно характеризується, але неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Доводи захисника про те, що враховуючи дані про особу обвинуваченого, його соціальний статус, наявність міцних соціальних та сімейних зв`язків, репутацію та стан здоров`я, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту у повному обсязі забезпечить дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та цілком нівелює можливість реалізації останнім спроб ухилитися від суду, колегія суддів знаходить неспроможними.

Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов до висновку, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Такий висновок суду, на думку колегії суддів є обґрунтованим, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід має забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя