Справа № 487/1745/23
Провадження № 1-кс/487/3377/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000102 від 30.03.2023 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України про часткове скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у якому просив частково скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.04.2023 року в частині зберігання на спеціальному майданчику розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5 та передати автомобіль Daewoo Lanos, 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » та ключі від вказаного автомобіля на зберігання ОСОБА_4 за місцем його проживання АДРЕСА_1 із забороною його відчуження до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадження.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального проступку передбаченого ст.290 КК України. 29.03.2023 під час дослідження експертом сервісного центру 4841 транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено, що ідентифікаційний помер змінено шляхом вварювання номерної деталі з частинами прилеглих деталей в інших транспортний засіб способом, який не використовує завод виробник. 30.03.2023 року працівниками Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області вилучено та 07.04.2023 року в рамках вказаного кримінального провадження накладено арешт на вказаний автомобіль. До теперішнього часу необхідні відповідні слідчі дії проведено. Враховуючи викладене вважає, що надані всі документи, щодо законності походження вилученого майнаі є всі наявні законні аргументи щодо повернення майна на зберігання особі, у котрій її вилучили.

До судового засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області до судового засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.04.2023 року (справа 487/1745/23; провадження 1-кс/487/902/23) за клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000102 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України про накладення арешту на майно, накладено арешт на автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 ». Визначено автомобіль марки «Daewoo» моделі «Lanos», 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » залишити на зберігання на спеціальному майданчику розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Моле, 5, ключі від вказаного автомобіля залишити на зберігання на території Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області.

Підставою для накладення арешту на майно стало те, щов провадженні сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000102 від 30.03.2023, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 під час дослідження експертом сервісного центру 4841 транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було виявлено, що ідентифікаційний помер змінено шляхом вварювання номерної деталі з частинами прилеглих деталей в інших транспортний засіб способом, який не використовує завод виробник.

В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1, було виявлено та вилучено автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 » та ключ від вказаного автомобіля.

Після проведення огляду вказаний автомобіль було поміщено на збереження до спеціального майданчика за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерпе Поле, 5.

30.03.2023 року старшим дізнавачем СД Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, капітаном поліції ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищевказаного автомобіля по кримінальному провадженні в якості речових доказів.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснення. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на автомобіль потреба відсутня.

А тому, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом, і завданням кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника автомобілю, як добросовісного власника майна.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , арештоване майно, а саме: автомобіль марки Daewoo моделі Lanos, 2007 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від вищевказаного автомобілю, заборонивши відчужувати вказане майно, а також змінювати будь-які характеристики та ідентифікуючі ознаки цього майна до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1