УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 641/4244/18

провадження № 51-3061впс23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про направлення кримінального провадження № 641/4244/18 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання прокурора пронаправлення матеріалів указаного кримінального провадження з Ленінського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

Клопотання мотивовано тим, що на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» підсудність кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було змінено та визначено за Ленінським районним судом м. Полтави, проте судовий розгляд зазначеної справи цим судом не розпочато. Прокурор зазначає, що всі учасники згаданого кримінального провадження (обвинувачені, потерпілі, свідки) проживають на території м. Харкова і Харківської області, у тому числі троє з десяти потерпілих проживають саме у межах територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова. Вказані обставини прокурор вважає винятковими відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК і просить Верховний Суд передати кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з Ленінського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова для забезпечення оперативності та ефективності його розгляду. Автор клопотання вказує на територіальну віддаленість та здійснення підтримання публічного обвинувачення в суді Харківською обласною прокуратурою, що на переконання сторони обвинувачення свідчить про наявність об`єктивних перепон щодо участі прокурора у судових засіданнях, а також наявність проблематики у забезпеченні стороною обвинувачення речових доказів у судове засідання. Крім цього прокурор зазначає про обставини, які, на його думку, ускладнюють розгляд кримінального провадження у Ленінському районному суді м. Полтави, а саме: перевантаження системи відео-, аудіофіксації судового процесу та мережі інтернет, перебої зі світлом, що створюють перешкоди для здійснення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Зокрема, положеннями вказаної статті встановлено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Системний аналіз норм кримінального процесуального кодексу дозволяє дійти висновку, щокримінальне провадження можебути направлено зодного суду доіншого у винятковихвипадках лише тоді, коли іншимчином забезпечити виконаннязавдань кримінального провадженнянеможливо.

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних та інформації, наданої Ленінським районним судом м. Полтави, 20 червня 2022 року до цього суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке наразі згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді ОСОБА_6 . Судовий розгляд згаданого кримінального провадження дотепер не розпочато, підготовче судове засідання в черговий раз призначено на 12 березня 2024 року.

З наявних у суді касаційної інстанції матеріалів убачається, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», обвинувачений ОСОБА_4 проживає в Холодногірському районі м. Харкова, що відноситься до територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Харкова. Крім того, семеро потерпілих ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ) проживають у різних районах м. Харкова та Харківської області, які знаходяться поза межами територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова, а щодо свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 контактні дані відсутні. Лише троє потерпілих ( ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ) проживають у Салтівському районі м. Харкова, що відноситься до територіальної юрисдикції згаданого суду.

Отже, переважна більшість учасників кримінального провадження проживають у різних районах м. Харкова та за його межами, які не відносяться до територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова.

З огляду на абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК місцезнаходження органу прокуратури не відноситься до обставин, які можуть бути визнані винятковими для направлення кримінального провадження до іншого суду.

За таких обставин, колегія суддів не встановила об`єктивних даних щодо неможливості забезпечити Ленінським районним судом м. Полтави належний та оперативний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 через проживання обвинувачених і потерпілих у м. Харкові та області.

Касаційний кримінальний суд неодноразово наголошував при вирішенні аналогічних питань, що факт перебування більшості учасників кримінального провадження на території іншої області, сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Слід також зазначити, що, відповідно до рішення Ради суддів України від 03 лютого 2023 року № 5, певним судам Полтавської області, в тому числі й Ленінському районному суду м. Полтави, рекомендовано забезпечити подальший належний судовий розгляд справ (проваджень), які надійшли в цей суд до 22 листопада 2022 року на підставі Розпорядження Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у клопотанні прокурора не наведено виняткових випадків, які б могли бути підставою для направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з Ленінського районного суду м. Полтави на розгляд до Московського районного суду м. Харкова, а тому не вбачає визначених у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК з Ленінського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3