ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/457/22 Провадження № 1-кп/636/332/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000401, яке внесене 26 серпня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Октябрьський, Красногвардійського району, АР Крим, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не засудженого, який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

Молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді навідника (кулеметника) 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 20.04.2021, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування військової частини самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та до 03.09.2021 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами військової частин НОМЕР_1 , проводячи час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся та погодився з зазначеними в обвинувальному акті обставинами вчинення злочину. Обвинувачений пояснив суду, що він проходив військову службу, перший раз по мобілізації та був звільнений. В 2017 році в нього померла дружина, так як склались складні сімейні обставини він пішов на службу повторно, підписавши контракт. В процесі несення служби почали виникати конфлікти з його керівництвом, і він залишив військову частину. В скоєному щиро кається.

Визнання ОСОБА_5 вини є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області та ОСК МВС України, згідно якої ОСОБА_5 станом на 07.09.2021 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- військового квитка НОМЕР_2 ОСОБА_5 ;

- контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України від 17.12.2018, укладеного з ОСОБА_5 ;

- витягу з наказу від 17.12.2018 про зарахування ОСОБА_5 до особового складу військової частини НОМЕР_1 з 17.12.2018;

- витягу з наказу від 17.08.2021 про увільнення ОСОБА_5 з 17.08.2021 від займаної посади у зв`язку з відсутністю понад десять діб у розташуванні військової частини;

- витягу з наказу від 03.09.2021 про призупинення ОСОБА_5 дію контракту про проходження військової служби з 26.08.2021;

- довідки військово-лікарської комісії від 13.12.2018 про придатність ОСОБА_5 до військової служби за контрактом;

- картки обстеження та медичного огляду від 13.12.2018, згідно якої ОСОБА_5 придатний до військової служби за контрактом;

- сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду Серія 10 ААЄ № НОМЕР_3 , про відсутність протипоказань до виконання служби в ЗСУ;

- службової характеристики за місцем проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо;

- медичної характеристики ОСОБА_5 за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_5 за час проходження військової служби у медичний пункт батальйону практично не звертався;

- службової картки військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_5 заохочень не має, 28.02.2021 накладено стягнення у вигляді догани за порушення розпорядку дня;

- довідок поліклінічного відділення № 2 КНП «Лозівське територіальне об`єднання» від 07.09.2021, згідно якої ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

- довідки КНП «Обласний психоневрологічний диспансер» від 10.09.2021, згідно якої ОСОБА_5 впродовж п`яти років за медичною допомогою не звертався;

- заяви про з`явлення із зізнанням ОСОБА_5 від 28.01.2022;

- характеристики за місцем мешкання від 20.01.2022, згідно якої ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно;

- довідки про склад сім`ї від 20.01.2022, згідно якої ОСОБА_5 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- інформації військово-клінічного центру Північного регіону від 21.01.2022 про відсутність інформації про перебування на амбулаторному або стаціонарному лікуванні ОСОБА_5 .

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини, де обвинувачений проходить службу за контрактом, без поважних причин, в умовах особливого періоду, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше не засуджений, за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання - позитивно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином та дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також, враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по справі немає. Матеріальна шкода не завдана.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок його копію після проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя