Номер провадження: 11-сс/813/1717/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2023, якою повернуто скаргу представника ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2023, повернуто скаргу представника ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що адвокатом ОСОБА_6 не надано суду підтвердження, що він звертався до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано, те що заява подана на електронну адресу ТУ ДБР, розташовану у м. Миколаєві, а представником надано до заяви документи, що підтверджують подання відповідної заяви.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд скарги у суді першої інстанції.

Одночасно вважає, що строк не пропущений, оскільки у судовому засіданні представник участі не приймав та зі змістом ухвали ознайомився лише 10.10.2023 з ЄДРСР.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено без участі апелянта, оскільки останній будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явся, однак подав заяву про розгляд справи без його участі.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена 04.10.2023 без участі представника ОСОБА_6 та отримана останнім за його твердженням 10.10.2023.

При цьому, в матеріалах справи наявне відправлення про доставку електронного листа 16.10.2023, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 395 КПК України, свідчить про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк поновлення не потребує.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження 02.10.2023 представник ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвокат ОСОБА_6 звернувся на електронну адресу до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з заявою про злочин, який на його думку вчинений співробітниками ГУНП в Одеській області та УСБ України в Одеській області в якій просив в порядку ст. 214 КПК України внести відомості про скоєне кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В подальшому, в зв`язку з невнесенням відомостей за його заявою до ЄРДР, представник ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 27.09.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя вірно встановив фактичні обставини провадження, зазначив положення кримінального процесуального закону, якими слід керуватися при розгляді скарги та прийшов до вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність правових підстав для прийняття скарги, оскільки адвокат ОСОБА_6 не надав до скарги жодного підтвердження про його звернення до органів ДБР, а посилання представника на направлення заяви на електронну адресу ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві є необґрунтованим, оскільки саме звернення з такою заявою не свідчить про його належне отримання уповноваженою особою.

В поданій представником апеляційній скарзі не наведено жодних обставин, які вказували на незаконність прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду скарги та в тому числі допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які вказували на необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає прийняте слідчим суддею рішення про залишення без задоволення скарги на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєвіщодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є такою, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи до уваги наведене, аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2023, якою повернуто скаргу представника ТОВ «ФК «Центрофінанс» - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Другого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4