Єдиний унікальний № 946/7526/23
Провадження № 1-кп/946/249/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжних заходів

18 січня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ;

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпіла ОСОБА_14 , представник потерпілої ОСОБА_15 ,

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000542, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсон, Херсонської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працюючий, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Троїцьке, Любашівського району, Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працюючий, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , без реєстрації місця проживання, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Чудське, Березівського району, Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, експедитор ТОВ «Алмі», офіційно не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимий: 23 березня 2023 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 НМДГ, за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 НМДГ, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 150 НМДГ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Миколаїв, Миколаївської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працюючий, офіційно не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_5 подав клопотання про продовження строку застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб, строк дії яких спливає 20 січня 2024 року, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, та про продовження строку застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у виді домашнього арешту строком на два місяці, строк дії яких спливає 22 січня 2024 року, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. В судовому засіданні прокурор свої клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти клопотання прокурора, висловивши думку, що клопотання прокурора нічим не обґрунтоване, ризики, на які посилається прокурор, не доведені, вважають, що достатнім для обвинуваченого буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 виришення клопотання поклали на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_12 із клопотанням прокурора погодилися.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 були затримані у даному кримінальному провадженні 06 травня 2022 року. 08 травня 2023 року ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 були застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою, строк дії яких продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 20 січня 2024 року. При цьому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України стосовно обвинувачених, а саме ризиків того, що обвинувачувані можуть переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. 08 травня 2023 року ухвалами слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 були застосовані запобіжні заходи у виді домашнього арешту, строк дії яких продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 22 січня 2024 року. При цьому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України стосовно обвинувачених, а саме ризиків того, що обвинувачувані можуть переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені прокурором клопотання, дійшов висновку про їх задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, а саме покарання у виді довічного позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (51 рік, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Також при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, а саме покарання у виді довічного позбавлення волі; вік та стан здоров`я обвинуваченого (34 роки, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, не має й постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, він також може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані потерпілі та всі свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту потерпілих та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також того, що їм відомі відомості про потерпілих та свідків, вони, перебуваючи на свободі, можуть застосувати спроби незаконно вплинути на них шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно всіх обвинувачених.

В обґрунтування наявності ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прокурор навів належні обставини скоєння ними особливо тяжкого злочину. Тому суд вважає, що прокурором доведене продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів - до 17 березня 2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на домашній арешт.

Суд, оцінивши обставини, що викладені у клопотанні прокурора, дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту на даний час не зникли.

Таким чином, виходячи з положень ст. 177,178,181,184,194 КПК України та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під час розгляду справи, суд продовжує строк домашнього арешту ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на строк, що не перевищує двох місяців до 18 березня 2024 року.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 199, 370 - 372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжних заходів у виді тримання під вартою на стадії судового провадження на строк до 17 березня 2024 року включно кожному.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_6 закінчується 18 березня 2024 року в 00 годин.

Продовжити застосування обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 (для ОСОБА_6 ) та ділянка № НОМЕР_1 (для ОСОБА_8 ) в період з 22 години до 7 години наступної доби до 18 березня 2024 року включно кожному, зобов`язавши ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора, повідомляти суд або прокурора про зміну свого місця проживання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , а також направити для виконання до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 23 січня 2024 року о 13 годині.

Головуючий суддя ОСОБА_1 Суддя ОСОБА_2 Суддя ОСОБА_3