490/9225/23 28.09.2023
н/п 1-кс/490/6873/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9225/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Солідарне, Каховського району, Херсонської області, громадянину України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, за наступних обставин.

Так, згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Застосування збройної сили державою першою на порушення Статуту є primafacie свідченням акту агресії».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з урахуванням та відповідно до положень статті 2, кваліфікуватиметься як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення чи нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави чи її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

с) блокада портів чи берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські чи повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які перебувають на території іншої держави за згодою приймаючої держави, порушуючи умови, передбачені в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території щодо припинення дії угоди;

f) дія держави, що дозволяє, щоб її територія, яку вона надала у розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для вчинення акту агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил чи найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або його значна участь у них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії РФ при наступних обставинах.

Так, 24.02.2022 близько 05:15 збройними силами Російської Федерації нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, який на даний час відповідно до чинного законодавства триває.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії РФ проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії РФ проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування РФ вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії РФ.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 65 Конституції Українизахист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Разом із цим, у період квітень-травень 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, на тимчасово окупованій території Херсонської області цілеспрямовано створено підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію так звану - «Военно-гражданскую администрацию Херсонской области» (мовою оригіналу), у складі якої функціонують органи і структури, у тому числі «Департамент здравоохранения Херсонской области» (мовою оригіналу), функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України, з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та реалізації всіх узурпованих владних повноважень.

При цьому, представники підконтрольних російській федерації самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави, а також легітимних державних і комунальних підприємств, установ та організацій на тимчасово окупованій території Херсонської області та, зокрема, на території Олешківської міської територіальної громади Херсонського району, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, державних підприємствах, комунальних установах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на вказаній тимчасово окупованій території. Кінцевою метою окупаційних органів, була інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу російської федерації.

Встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Державне підприємство «Дослідне господарство» Асканійське» Асканійської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України (скорочена назва - ДП «ДГ «АСКАНІЙСЬКЕ" АДСДС ІЗЗ НААН», код 00856787, розташоване за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Тавричанка, вул. 40 років Перемоги, буд. 16.

Вищезазначене підприємство у своїй діяльності керуються Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами України.

Разом з тим, у травні 2022 року невстановленими представниками рф захоплено територію ДП «ДГ «АСКАНІЙСЬКЕ" АДСДС ІЗЗ НААН», після чого, розпочато процес налагодження роботи вказаного підприємства за стандартами та на користь держави-агресора, кінцевою метою якого була повна інтеграція вказаного підприємства до економічної сфери рф.

02.12.2022 незаконним рішенням представників держави-агресора утворено так зване «Государственное предприятие Опытное хозяйство «Асканийское» Асканийской государственной сельскохозяйственной опытной станции Института орошаемого земледелия Национальной академии аграрных наук», яке розташоване за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Тавричанка, вул. 40 років Перемоги, буд. 16.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але пізніше 13.12.2022, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, достовірно знаючи про окупацію території Херсонської області, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, її суверенітетові та територіальної цілісності, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізуючи рішення представників держави-агресора добровільно зайняв посаду так званого «Руководителя Государственного предприятия Опытное хозяйство «Асканийское» Асканийской государственной сельскохозяйственной опытной станции Института орошаемого земледелия Национальной академии аграрных наук», продовжуючи свою злочинну діяльність на незаконно зайнятій посаді ОСОБА_6 , підтримуючи та реалізуючи рішення представників рф здійснює керівництво незаконно створеним підприємством відповідно до законодавства рф, а також вчиняє дії спрямовані на передачу представникам держави-агресора активів отриманих у ході незаконної діяльності вказаного підприємства, створенного на базі та за рахунок матеріальних ресурсів ДП «ДГ «АСКАНІЙСЬКЕ" АДСДС ІЗЗ НААН».

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.111-2 КК України, як вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору(пособництво), вчинені громадянином України з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі на тимчасово окупованій території України, а саме у с. Тавричанка Каховського районуХерсонської області, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, використовуючи знайомство та різноманітну залежність від нього свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, на даний час мешкає та здійснює свою діяльність на території с. Тавричанка Каховського районуХерсонської області, в яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації та яка визнана тимчасово окупованою територією, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії рф проти України та ведення бойових дій, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, пославшись на розсуд суду.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

05.09.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, про що у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено відповідне повідомлення в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні.

Підозрюваний ОСОБА_6 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 10.09.2023, 11.09.2023, 14.09.2023 до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_6 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з не встановленням його точного місця перебування, постановою слідчого від 15.09.2023 р. ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що ОСОБА_6 безпосередньо підтримує тісні стосунки з представниками так званої військово-цивільної адміністрації Херсонської області, збройних сил та спецслужб країни-агресора, постійно перебуває на окупованій території України, а саме у с. Тавричанка Каховського району Херсонської області.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 01.02.2023 р. за № 0000048, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, триває.

Згідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний зобов`язаний в тому числі прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

В ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

У судовому засіданні встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки останній перебуває на даний час на непідконтрольній території України.

На виклики слідчого підозрюваний не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, що свідчить про його ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, підтверджується даними:

-протоколу огляду від 15.08.2023 Інтернет сторінки за посиланням htts://egrul.nalog.ru/index/html., в ході якого виявлено «Выписку из Единого государственного реестра юридических лиц» відповідно до якої керівникомюридичної особи: «ГОСУДАРСТВЕННОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ОПЫТНОЕ ХОЗЯИСТВО «АСКАНИЙСКОЕ» АСКАНИСЙСКОЙ ГОСУДАРСТВВЕННОЙ СЕЛЬСКОХОЗЯЙСТВЕННОЙ ОПЫТНОЙ СНАНЦИИ ИНСТИТУТА ОРОШАЕМОГО ЗАМЛЕДЕЛИЯ НАЦИОНАЛЬНОЙ АКАДЕМИИ АГРАРНЫХ НАУК», є ОСОБА_6 ;

-протоколу огляду від 17.08.2023 Інтернет сторінки за посиланням htts://vgoru.org/novini/spivrobitniki-derzhavnogo-pidpriyemstva-askanijske-dopomagayut-rosiyanam-vivoziti-zerno (огляд інформаційного сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), в ході якого виявлено інформацію, а саме: «Керівний склад державного господарства «Дослідне господарство « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Національної академії аграрних наук України, який розташований в Тавричанці Каховського району, допомагає окупантам вивозити зерно до росії. Серед колабарантів цього підприємства: перши заступник директора олександркнязєв, головна бухгалтерка оленя сяхова Олена, головний інженер валентинбутенко, головний енергетик володимир смішко, головна економістка тетяна гречка.»;

-протоколу огляду від 19.08.2023 Інтернет сторінки за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 (огляд інформаційного сайту «rusprofile»), відповідно до якої керівникомюридичної особи: «ГОСУДАРСТВЕННОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ОПЫТНОЕ ХОЗЯИСТВО «АСКАНИЙСКОЕ» АСКАНИСЙСКОЙ ГОСУДАРСТВВЕННОЙ СЕЛЬСКОХОЗЯЙСТВЕННОЙ ОПЫТНОЙ СНАНЦИИ ИНСТИТУТА ОРОШАЕМОГО ЗАМЛЕДЕЛИЯ НАЦИОНАЛЬНОЙ АКАДЕМИИ АГРАРНЫХ НАУК», є ОСОБА_6 ;

-протоколу огляду від 16.08.2023 Інтернет сторінки за посиланням htts://investigator.org.ua/ua/news-2/245901/(огляд інформаційного сайту «Центру журналістських розслідувань»), в ході якого виявлено інформацію, а саме: «На Херсонщині Керівний склад розташованого в Тавричанці Каховського району державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України працює на акупантів. За їхньої участі, а підприємства почали вивозити вирощене зерно до залізничної станції Партизани, звідки його далі перевозять до росії.»;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 12.08.2023, який є старшим спеціалістом Інституту кліматично орієнтованого сільського господарствата показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 12.08.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2023, який є директором Управління Головного Каховського магістрального каналу та показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 23.08.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 22.08.2023, який є директором ДП «ДГ Асканійське АДСДС» НААНУ та показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 22.08.2023, який є техніком «Телесвіт» та показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 22.08.2023;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 23.08.2023, який є спеціалістом приватного підприємства «Нютон`та показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 23.08.2023, який є завідуючим механізованим зерносховищем ДП «Коблево» та показав, що ОСОБА_6 у період окупації був так званим «директором державного підприємства «Дослідне господарство «Асканійське» Національної академії аграрних наук України»;

-протоколу пред`явлення особи ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 23.08.2023.

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, за викликами до слідчого не з`явився, що стало підставою для оголошення його у розшук, перебуваючи на волі на тимчасово окупованій території України, а саме у с. Тавричанка Каховського районуХерсонської області, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, використовуючи знайомство та різноманітну залежність від нього свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі й у способи, небезпечні для життя і здоров`я, на даний час мешкає та здійснює свою діяльність на території с. Тавричанка Каховського районуХерсонської області, в яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації та яка визнана тимчасово окупованою територією, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії рф проти України та ведення бойових дій, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся за викликами до слідчого.

Вказане дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані, вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні найбільш суспільно небезпечного злочину, характеру та способу ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до положень ст.ст. 183,193,194 КПК України, згідно з якими при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається та у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу вирішуватиметься остаточно вже після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч.1 ст. 197 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , відносно якого необхідно обрати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення строку дії такого запобіжного заходу та розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1