Справа № 161/3073/23
Провадження № 1-кп/161/533/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0001390 від 13.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щитинь, Любешівського району Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда 2 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

раніше не засуджувався

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.07.2021 № 425-ос ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ЗРУ ДПСУ).

Разом із цим, відповідно до наказів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ЗРУ ДПСУ від 25.10.2022 № 489-ВВ та від 28.11.2022 № 563-ВВ майстер-сержанта ОСОБА_6 інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відряджено до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б), для посилення та надання практичної допомоги з 25.10.2022 по 23.11.2022 та з 24.11.2022 по 23.12.2022, відповідно, до складу якого входить пункт пропуску «Устилуг-Зосин».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи службовою особою органів охорони державного кордону, постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до положення ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи органів охорони державного кордону є суб`єктами відповідальними за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України»; п. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; п. 7 Глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261; пункту 2 посадової інструкції інспектора прикордонної служби вищої категорії начальнику групи прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ТИП Б), затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.07.2021 № 176, майстер-сержант ОСОБА_6 відповідно до займаної посади зобов`язаний зокрема: запобігати та не допускати перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду; здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду відповідно до вимог Закону України "Про прикордонний контроль", нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України; особисто брати участь у службі зі здійсненні прикордонного контролю, пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна через державний кордон; в ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань; знати порядок перевірки документів, види і способи їх підроблення, мати стійкі навички розпізнавання підроблених документів; брати участь у навчанні і вихованні особового складу відділення, бути для нього прикладом у виконанні службових обов`язків.

Разом із цим, відповідно до абзацу 5 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон або через контрольні пункти в`їзду - виїзду, якщо інше не передбачено законом; надавати переваги в перетинанні державного кордону або в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї особам, транспортним засобам та вантажам, крім випадків, установлених законами.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого наразі триває.

Відповідно до статті третьої Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію строком 90 днів, строк якої неодноразово продовжувався, зокрема в останнє до 90 днів, тобто до 19.02.2023, згідно з Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2739-IX.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначено перелік військовозобов`язаних осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п. 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 21 та 22 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом із цим, згідно з нормами п. 2-9 Правил, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Також, у разі введення на території України воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мають право перетинати державний кордон України у випадках, передбачених пунктами 2-1 , 2-2 , 2-6 2-12 Правил, у інших випадках заборонено.

У разі відмови у перетинанні державного кордону громадянам України, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» (зі змінами), громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Разом із цим, відповідно до розпорядження начальника 6 прикордонного загону ЗРУ ДПСУ № 23 7892-22-Вих від 28.09.2022 (далі Розпорядження), щодо вжиття заходів з протидії незаконному виїзду громадян України призовного віку, виявлено низький рівень теоретичних знань та практичних навичок з виявлення інспекторами прикордонної служби в пунктах пропуску громадян України чоловічої статі віком від 18 60 років з підробленими документами, зокрема в пункті пропуску «Устилуг», де виявлено ряд прорахунків, які суттєво впливають на стан організації та здійснення прикордонного контролю і призводять до неналежного виконання вимог законодавства України в умовах дії правового режиму воєнного стану.

У зв`язку з чим, вказаним Розпорядженням начальників відділів прикордонної служби зобов`язано довести до персоналу, допущеного до самостійного несення служби, його вимоги, зокрема: посилити контроль за порядком здійснення перевірки документів у водіїв, яких внесено до системи «Шлях» для перевезення медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, а також водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, шляхом додаткової перевірки: мети прямування; підтверджуючих документів; аналізу попередніх перетинів кордону; перевірки у взаємодії з ПОРВ та підрозділами митниці попередніх фактів ввезення гуманітарної допомоги тощо. У разі не підтвердження мети поїздки, відмовляти зазначеним особам у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Водночас, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , який перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги Конституції України, Закону України «Про державну прикордонну службу України»; Закону України «Про прикордонний контроль»; Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, інших відомчих документів ДПСУ, у порушення вимог вищевказаного законодавства та нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальні правопорушення пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод та проханням службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища та одержанням службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Так, приблизно на початку вересня 2022, точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у пункті пропуску через державний кордон України до Республіки Польща «Устилуг-Зосин» до ОСОБА_6 , як військової посадової особи ДПСУ, звернулася ОСОБА_7 , з якою він знайомий протягом тривалого періоду часу, щодо отримання консультації з приводу порядку перетину кордону, зокрема особами у віці 18 60 років під час дії в Україні правового режиму воєнного стану та спілкування на інші побутові теми.

У ході розмови ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_7 , що попри існуючі законодавчо визначені заборони щодо перетину особами у віці від 18 60 років державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану та пов`язаної із цим загальної мобілізації, термін дії якої наразі триває, у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США (за одну особу) може сприяти безперешкодному перетину особою, яка планує здійснити виїзд, внесеною до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), зокрема сервісу «Ліцензування» Системи «ШЛЯХ» (далі система «ШЛЯХ») державному кордону з наявними порушеннями Правил та у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 доларів США може сприяти у незаконному перетині державного кордону без будь-яких юридичних підстав для виїзду.

Дізнавшись про це ОСОБА_7 , будучи обуреною зухвалістю працівника ДПСУ ОСОБА_6 , який переслідуючи корисливі мотиви, відкрито висловив бажання одержати неправомірну вигоду за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, звернулася до правоохоронних органів та повідомила про обставини бесіди з ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_7 , будучи залученою до конфіденційного співробітництва з метою отримання під час досудового розслідування відомостей та речей, які мають значення для досудового розслідування, залучила осіб для організації їх виїзду за кордон у спосіб, що був оголошений ОСОБА_6 .

Для цього, 12.11.2022, близько 11 год. 13 хв, перебуваючи в автомобілі марки «Honda», р.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м. Луцьк, вул. Єршова, 2, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 про бажання виїхати за кордон у особистих цілях ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ).

Цього ж дня 12.11.2022 ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що для досягнення мети вищевказаного злочинного умислу йому необхідно допомога інших осіб, залучив до протиправної діяльності свого знайомого, з його слів колишнього співробітника ДПСУ, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який повинен сприяти в організації незаконного переправлення зазначеної особи через державний кордон України, шляхом вирішення питання щодо внесення відомостей про особу до системи «ШЛЯХ», пообіцявши ОСОБА_7 організувати зустріч з ним.

У подальшому, 13.11.2022, близько 11 год. 26 хв., ОСОБА_7 , прибувши на заздалегідь визначену ОСОБА_6 адресу, а саме: м. Луцьк, вул. Єршова, 2 авторинок «Нова парковка», в автомобілі марки «Toyota Corolla», сірого кольору, н.з. НОМЕР_4 , зустрілася з ОСОБА_6 та особою, яку останній представив ОСОБА_4 .

Надалі, того ж дня 13.11.2022, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, перебуваючи в автомобілі марки «Toyota Corolla», сірого кольору, н.з. НОМЕР_4 , повідомив ОСОБА_7 про можливість організації ними незаконного перетину кордону ОСОБА_8 , а саме забезпечення внесення відомостей до системи «ШЛЯХ» та його подальший пропуск через державний кордон України у разі надання їм неправомірної вигоди у сумі 6000 доларів США після фактичного перетину особою кордону України у напрямку Республіки Польща.

У подальшому, в невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, з метою реалізації вищевказаного злочину умислу, за сприяння ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб до системи «ШЛЯХ» внесено завідомо неправдиву інформацію щодо наміру перетнути ОСОБА_8 державний кордон України у пункті пропуску «Устилуг-Зосин», як водієм ФОП ОСОБА_9 на вантажному автомобілі марки Renault Master, н.з. НОМЕР_5 .

Надалі, 27.11.2022 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, надав ОСОБА_8 вантажний автомобіль марки Renault Master, н.з. НОМЕР_5 , копії документів ФОП ОСОБА_9 та зазначив про необхідність виїзду останнього 28.11.2022 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин».

У подальшому, 28.11.2022 близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на організацію та сприяння в незаконному перетину ОСОБА_8 державного кордону, з метою одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в пункті пропуску «Устилуг- Зосин», всупереч Правил та вимог Розпорядження, здійснив незаконний пропуск останнього через державний кордон України у напрямку Республіки Польща.

Після чого, 28.11.2022, за адресою: м. Луцьк, вул. Івана Франка, 3, біля автомийки «Мийка Супер», ОСОБА_4 , дотримуючись заздалегідь розробленого з ОСОБА_6 плану, перебуваючи за кермом у салоні автомобіля марки Mitsubishi Pajero, н.з. НОМЕР_6 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за організацію та сприяння вищевказаного незаконного перетину громадянином України ОСОБА_8 держаного кордону України, у сумі 6 000 доларів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2022 складає 219 360 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.07.2021 № 425-ос ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ЗРУ ДПСУ).

Разом із цим, відповідно до наказів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ЗРУ ДПСУ від 25.10.2022 № 489-ВВ та від 28.11.2022 № 563-ВВ майстер-сержанта ОСОБА_6 інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відряджено до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б), для посилення та надання практичної допомоги з 25.10.2022 по 23.11.2022 та з 24.11.2022 по 23.12.2022, відповідно, до складу якого входить пункт пропуску «Устилуг-Зосин».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи службовою особою органів охорони державного кордону, постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до положення ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи органів охорони державного кордону є суб`єктами відповідальними за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів охорони державного кордону забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України»; п. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; п. 7 Глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261; пункту 2 посадової інструкції інспектора прикордонної служби вищої категорії начальнику групи прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ТИП Б), затвердженої наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.07.2021 № 176, майстер-сержант ОСОБА_6 відповідно до займаної посади зобов`язаний зокрема: запобігати та не допускати перетинання державного кордону України особами, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України; здійснювати контроль за дотриманням режиму державного кордону, прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду; здійснювати прикордонний контроль і пропуск осіб, транспортних засобів, вантажів у пунктах пропуску через державний кордон та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду відповідно до вимог Закону України "Про прикордонний контроль", нормативно-правових актів та актів організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України, Державної прикордонної служби України; особисто брати участь у службі зі здійсненні прикордонного контролю, пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна через державний кордон; в ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань; знати порядок перевірки документів, види і способи їх підроблення, мати стійкі навички розпізнавання підроблених документів; брати участь у навчанні і вихованні особового складу відділення, бути для нього прикладом у виконанні службових обов`язків.

Разом із цим, відповідно до абзацу 5 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється: приймати будь-які предмети (речі) від будь-яких осіб та передавати предмети (речі) будь-кому, якщо інше не встановлено законодавством України; надавати будь-кому інформацію про осіб, транспортні засоби, вантажі, що переміщуються через державний кордон або через контрольні пункти в`їзду - виїзду, якщо інше не передбачено законом; надавати переваги в перетинанні державного кордону або в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї особам, транспортним засобам та вантажам, крім випадків, установлених законами.

На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого наразі триває.

Відповідно до статті третьої Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію строком 90 днів, строк якої неодноразово продовжувався, зокрема в останнє до 90 днів, тобто до 19.02.2023, згідно з Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2739-IX.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначено перелік військовозобов`язаних осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п. 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 21 та 22 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Разом із цим, згідно з нормами п. 2-9 Правил, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Також, у разі введення на території України воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мають право перетинати державний кордон України у випадках, передбачених пунктами 2-1 , 2-2 , 2-6 2-12 Правил, у інших випадках заборонено.

У разі відмови у перетинанні державного кордону громадянам України, відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» (зі змінами), громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Разом із цим, відповідно до розпорядження начальника 6 прикордонного загону ЗРУ ДПСУ № 23 7892-22-Вих від 28.09.2022 (далі Розпорядження), щодо вжиття заходів з протидії незаконному виїзду громадян України призовного віку, виявлено низький рівень теоретичних знань та практичних навичок з виявлення інспекторами прикордонної служби в пунктах пропуску громадян України чоловічої статі віком від 18 60 років з підробленими документами, зокрема в пункті пропуску «Устилуг», де виявлено ряд прорахунків, які суттєво впливають на стан організації та здійснення прикордонного контролю і призводять до неналежного виконання вимог законодавства України в умовах дії правового режиму воєнного стану.

У зв`язку з чим, вказаним Розпорядженням начальників відділів прикордонної служби зобов`язано довести до персоналу, допущеного до самостійного несення служби, його вимоги, зокрема: посилити контроль за порядком здійснення перевірки документів у водіїв, яких внесено до системи «Шлях» для перевезення медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, а також водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, шляхом додаткової перевірки: мети прямування; підтверджуючих документів; аналізу попередніх перетинів кордону; перевірки у взаємодії з ПОРВ та підрозділами митниці попередніх фактів ввезення гуманітарної допомоги тощо. У разі не підтвердження мети поїздки, відмовляти зазначеним особам у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Водночас, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , який перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_7 , будучи зобов`язаним неухильно виконувати вимоги Конституції України, Закону України «Про державну прикордонну службу України»; Закону України «Про прикордонний контроль»; Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, інших відомчих документів ДПСУ, у порушення вимог вищевказаного законодавства та нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальні правопорушення пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод та проханням службовою особою надати неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища та одержанням службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Так, приблизно на початку вересня 2022, точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у пункті пропуску через державний кордон України до Республіки Польща «Устилуг-Зосин» до ОСОБА_6 , як військової посадової особи ДПСУ, звернулася ОСОБА_7 , з якою він знайомий протягом тривалого періоду часу, щодо отримання консультації з приводу порядку перетину кордону, зокрема особами у віці 18 60 років під час дії в Україні правового режиму воєнного стану та спілкування на інші побутові теми.

У ході розмови ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_7 , що попри існуючі законодавчо визначені заборони щодо перетину особами у віці від 18 60 років державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану та пов`язаної із цим загальної мобілізації, термін дії якої наразі триває, у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США (за одну особу) може сприяти безперешкодному перетину особою, яка планує здійснити виїзд, внесеною до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), зокрема сервісу «Ліцензування» Системи «ШЛЯХ» (далі система «ШЛЯХ») державному кордону з наявними порушеннями Правил та у разі надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 доларів США може сприяти у незаконному перетині державного кордону без будь-яких юридичних підстав для виїзду.

Дізнавшись про це ОСОБА_7 , будучи обуреною зухвалістю працівника ДПСУ ОСОБА_6 , який переслідуючи корисливі мотиви, відкрито висловив бажання одержати неправомірну вигоду за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, звернулася до правоохоронних органів та повідомила про обставини бесіди з ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_7 , будучи залученою до конфіденційного співробітництва з метою отримання під час досудового розслідування відомостей та речей, які мають значення для досудового розслідування, залучила осіб для організації їх виїзду за кордон у спосіб, що був оголошений ОСОБА_6 .

Для цього, 12.11.2022, близько 11 год. 13 хв, перебуваючи в автомобілі марки «Honda», р.н.з. НОМЕР_2 за адресою: м. Луцьк, вул. Єршова, 2, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_6 про бажання виїхати за кордон у особистих цілях ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ).

Цього ж дня 12.11.2022 ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що для досягнення мети вищевказаного злочинного умислу йому необхідно допомога інших осіб, залучив до протиправної діяльності свого знайомого, з його слів колишнього співробітника ДПСУ, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який повинен сприяти в організації незаконного переправлення зазначеної особи через державний кордон України, шляхом вирішення питання щодо внесення відомостей про особу до системи «ШЛЯХ», пообіцявши ОСОБА_7 організувати зустріч з ним.

У подальшому, 13.11.2022, близько 11 год. 26 хв., ОСОБА_7 , прибувши на заздалегідь визначену ОСОБА_6 адресу, а саме: м. Луцьк, вул. Єршова, 2 авторинок «Нова парковка», в автомобілі марки «Toyota Corolla», сірого кольору, н.з. НОМЕР_4 , зустрілася з ОСОБА_6 та особою, яку останній представив ОСОБА_4 .

Надалі, того ж дня 13.11.2022, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, перебуваючи в автомобілі марки «Toyota Corolla», сірого кольору, н.з. НОМЕР_4 , повідомив ОСОБА_7 про можливість організації ними незаконного перетину кордону ОСОБА_8 , а саме забезпечення внесення відомостей до системи «ШЛЯХ» та його подальший пропуск через державний кордон України у разі надання їм неправомірної вигоди у сумі 6000 доларів США після фактичного перетину особою кордону України у напрямку Республіки Польща.

У подальшому, в невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, з метою реалізації вищевказаного злочину умислу, за сприяння ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб до системи «ШЛЯХ» внесено завідомо неправдиву інформацію щодо наміру перетнути ОСОБА_8 державний кордон України у пункті пропуску «Устилуг-Зосин», як водієм ФОП ОСОБА_9 на вантажному автомобілі марки Renault Master, н.з. НОМЕР_5 .

Надалі, 27.11.2022 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, надав ОСОБА_8 вантажний автомобіль марки Renault Master, н.з. НОМЕР_5 , копії документів ФОП ОСОБА_9 та зазначив про необхідність виїзду останнього 28.11.2022 через пункт пропуску «Устилуг-Зосин».

У подальшому, 28.11.2022 близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на організацію та сприяння в незаконному перетину ОСОБА_8 державного кордону, з метою одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в пункті пропуску «Устилуг- Зосин», всупереч Правил та вимог Розпорядження, здійснив незаконний пропуск останнього через державний кордон України у напрямку Республіки Польща.

Після чого, 28.11.2022, за адресою: м. Луцьк, вул. Івана Франка, 3, біля автомийки «Мийка Супер», ОСОБА_4 , дотримуючись заздалегідь розробленого з ОСОБА_6 плану, перебуваючи за кермом у салоні автомобіля марки Mitsubishi Pajero, н.з. НОМЕР_6 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за організацію та сприяння вищевказаного незаконного перетину громадянином України ОСОБА_8 держаного кордону України, у сумі 6 000 доларів, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2022 складає 219 360 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27, ч.1 ст.368 КК України визнав повністю та погодився з викладеним у обвинувальному акті. Дійсно разом з ОСОБА_6 організував незаконне переправлення через державний кордон України чоловіків за грошову винагороду. 19.10.2022 року був затриманий правоохоронними органами. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо характеризуючих особу даних, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України; крім того у пособництві в проханні службовою особою, надати неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища та в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утримані двох неповнолітніх дітей, в установах міста на обліку не перебуває, є інвалідом 2 групи, переніс два інсульти, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії, відповідно, нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 про призначення судом більш м`якого покарання.

Так, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: "Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України".

Відповідно до вимог ст.69 КК України і роз`яснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При цьому, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.

Так, згідно з положеннями ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, суд може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частині статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Отже, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд керується приписами ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочинів, усвідомив незаконність вчинених ним дій, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно з позитивної сторони, має двох неповнолітніх дітей на утриманні, є інвалідом 2 групи, переніс два інсульти, тому суд, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі.

З урахуванням встановлених обставин кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідки вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за необхідне застосувати положення ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на три роки.

Такий вид покарання, на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб судом не встановлено.

На підставі ст. 77 КК України, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Керуючись ст. ст. 127-129, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.5 ст.27,ч.1 ст.368 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

-за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.368 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Врахувати в строк відбуття покарання час затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме з 28.11.2022 по 30.11.2023 року.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:

Вирок складений і видрукуваний у єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя: