Справа № 182/6833/23
Провадження № 1-кс/0182/1377/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2023 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2023 № 0001484 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Бердянськ, Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

29 листопада 2023 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2023 № 0001484 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2023 № 0001484 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_5 на військову службу за контрактом строком на три роки, яку згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду корабельного старшини у військовому званні «головний корабельний старшина».

Згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до військового квитку НОМЕР_2 за головний корабельним старшиною ОСОБА_5 закріплений автомат «АКС 74У», серійний номер № НОМЕР_3 .

Після отримання зброї головний корабельний старшина ОСОБА_5 пройшов інструктаж з питань порядку несення служби, поводження зі зброєю та заходів безпеки.

Згідно з вимогами ст. 17, 65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.

Достовірно знаючи вимоги законодавства України та виданих в їх розвиток нормативно-правових актів, головний корабельний старшина ОСОБА_5 , у порушення вищезазначених норм законодавства України вчинив злочин проти громадського порядку та моральності за наступних обставин.

Так, 27 листопада 2023 року близько 17 год. 00 хв. головний корабельний старшина ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме біля працюючого магазину «Орхідея», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Капулівка, вул. Каховська, 12, де проводив час на власний розсуд, що не пов`язано із виконанням ним обов`язків військової служби.

У подальшому, головний корабельний старшина ОСОБА_5 , побачивши двох раніше невідомих йому громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшов до останніх. У ході розмови між ними виникла словесна суперечка, під час якої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зробили усне зауваження ОСОБА_5 ,

Після чого, у ОСОБА_5 , який усвідомлював малозначність приводу до конфлікту та висловленого зауваження, виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 27.11.2023 близько 17 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сходив до місця свого тимчасово мешкання на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де взяв закріплений за ним автомат «АКС 74У», серійний номер № НОМЕР_3 , після чого, тримаючи його при собі в руках, повернувся до громадського місця за вищезазначеною адресою, де, дославши патрон в патронник, натиснув на спусковий гачок та здійснив не менше п`яти пострілів вгору поряд з громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , чим створив реальну загрозу життю та здоров`ю останніх, а також один постріл у праве заднє колесо автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , чим спричинив пошкодження вказаного автомобіля.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї.

27.11.2023 о 18-30 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28.11.2023 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто є ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам. Враховуючи всі обставини, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, а також є ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. При цьому свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, по якому йому висунуто підозру, він визнає та кається у скоєному. Пояснив, що в тій ситуації він повинен був діяти інакше і усвідомлює, що вчинив недостойний поступок. Просив застосувати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде, наміру тиснути на свідків також у нього немає, вчиняти нові злочини не буде.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти клопотання слідчого також заперечувала. Посилалася на те, що тримання під вартою - це занадто суворий вид запобіжного заходу. Захисник вказала, що ОСОБА_5 всіляко співпрацює зі слідством та не представляє небезпеки, щоб потребувало його ізоляції від суспільства. Тому просить застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що він є помічником командира з правової роботи військової частини, де ОСОБА_5 проходить військову службу. За час проходження військової служби головний корабельний старшина ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, до військової служби ставиться відповідально, порушень дисципліни не було.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 296 КК України, внесені до ЄРДР 27.11.2023 № 0001484.

28 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду місця події; показаннями свідків, протоколом обшуку; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. При визначенні обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом а тому підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів. Тому вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик також існує, оскільки, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності підозрюваний може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Окрім того, на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , який вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад інших кримінальних правопорушень, передбачених за ст.ст. 407 - 408 КК України.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, одружений; має постійне місце проживання.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останнього ризику лише у такий спосіб, оскільки не доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду, і, на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення підозрюваного від слідства та суду, переховування; тиску на свідків; перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, вчинення інших кримінальних правопорушень не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2023 № 0001484 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто не більше ніж до 28.01.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Попередити підозрюваного, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1