Вирок

Іменем України

20.10.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2023 року за № 0000287, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, згідно ст.89 КК України раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 року близько 16.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, вул. Кн. Ольги, 5Б, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно схопила правою рукою за волосся ззаду ОСОБА_4 та в ході чого потягнула до землі останню, де ОСОБА_4 вдарилася в ліву сторону обличчя та ліву лопатку об нижню частину металевого візка, який знаходився поруч, після чого, коли ОСОБА_4 присіла після вищевказаного падіння, ОСОБА_3 нанесла один удар правою рукою в ліву частину обличчя ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку експерта тілесні ушкодження, а саме: садна на чолі зліва, в ділянці лівого ока, на лівій щоці, синці в ділянці лівого ока, в ділянці лівої лопатки, в ділянці лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмета, при контакті з таким, тупих предметів з обмеженою поверхнею, до яких відносяться і вільні краї нігтьових пластин пальців рук людини, могли виникнути 29.08.2023 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Отже, ОСОБА_3 умисно нанесла потерпілій легкі тілесні ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду 07.09.2023 р.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_4 також склала письмову заяву, що долучена до матеріалів кримінального провадження, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000287, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваної від 05.09.2023 року (кримінальне провадження, а.с.86-88).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вважає повне визнання винуватості обвинуваченою.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , - відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, відповідно до ст.89 КК України раніше не судима, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченої до вчиненого, факт скоєння кримінального правопорушення у громадському місці (в приміщенні магазину), ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (спричинення потерпілій тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості), її поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді громадських робіт.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних проступків та злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі відсутні процесуальні витрати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Речовий доказ CD-R диск із відеозаписом за 29.08.2023 року з камер відеоспостереження у магазині «Рукавичка», розташованому у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 5Б, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1