27.10.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/827/23
Провадження № 1-кп/533/90/23
УХВАЛА

26 жовтня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

установив

В провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області, знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні оголосив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурором на обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому зазначив, що метою продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , є перш за все що існує ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого безпосередньо або через знайомих йому осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, тому встановлена судом заборона спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження може слугувати важливим фактором для запобігання ризику впливу на цих осіб.

Крім цього, допит усіх свідків у даному кримінальному провадженні не завершено, ризик незаконного впливу на свідків не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання цьому ризику.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а тому незастосування до нього особистого зобов`язання може спричинити незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, оскільки відсутні підстави для продовження запобіжного заходу.

Окрім цього, обвинувачений жодного разу не ухилився від судового розгляду та на свідків і експерта жодним чином не впливав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.06.2023 та від 31.07.2023 обрано та продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин до 02.09.2023, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.09.2023 відмовлено прокурору в обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду по суті, суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Судом встановлено, що обвинувачений після обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не ухилявся від явки до суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідка, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Оцінюючи вірогідність існування вказаного ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Тобто вплив на свідків можливий як на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та їх дослідження судом.

До того ж, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту та обвинуваченому у повному обсязі було відкрито матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим обвинуваченому став відомий зміст показань свідків, якими прокурор має намір доводити пред`явлене обвинувачення.

Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого безпосередньо або через знайомих йому осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, тому встановлена судом заборона спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження може слугувати важливим фактором для запобігання ризику впливу на цих осіб.

З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги ту обставину, що допит свідків та експерта у даному кримінальному провадженні ще не закінчено, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків та експерта не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з метою запобігання цьому ризику.

Водночас, судом при вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу враховано наявність обставин, що визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Таким чином, необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Отже, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 176, 177, 331, 371-372 КПК України, суд,

постановив

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 (шістдесят днів) до 24 грудня 2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначені такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою суду або прокурора;

- повідомляти суд або прокурора про зміну свого місця проживання;

- не відвідувати кафе, бари, інші місця продажу спиртних напоїв;

- утриматися від спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам, що повний текст ухвали буде оголошений о 08 год 00 хв 27.10.2023.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Повний текст оголошений 27.10.2023

Суддя ОСОБА_1