Справа № 454/2529/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/952/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.; за ч.4 ст. 358 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу та покарання у виді обмеження волі постановлено виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді одного року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Перебіг іспитового строку постановлено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 у невстановлений органом досудового розслідування час та в невстановленому органом досудового розслідування місці надав свої анкетні дані та фотознімок невстановленій органом досудового розслідування особі (особам), яка із внесенням реквізитів Пенсійного фонду України, в невстановлений органом досудового розслідування час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки та інших засобів, виготовила підроблений офіційний документ пенсійне посвідчення на ім`я « ОСОБА_6 », внісши до такої завідомо недостовірні відомості про інвалідність ОСОБА_6 , на яку нанесла печатку із написом «Пенсійний фонд України». В той же час, ОСОБА_6 не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та йому не видавалося вказане посвідчення, він не перебуває на обліку як отримувач пенсії.

Також, 03 червня 2023 року в с. Угринів, Червоноградського району, Львівської області ОСОБА_6 під час проходження прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску для пішохідного переходу «Угринів Долгобичув», умисно з метою уникнення від призову на військову службу за загальною мобілізацією у зв`язку з введенням на території України воєнного стану, будучи особою, яка підлягає загальній мобілізації, надав працівнику ДПСУ ОСОБА_9 завідомо підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я « ОСОБА_6 », в якому містилися реквізити та печатка «Пенсійний фонд України», відповідно до якого ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи, чим використав завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що вирок суду підлягає зміні, у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання тяжкості злочину та іншим, пом`якшуючим обставинам справи.

Акцентує, що в ході проведення досудового слідства обвинувачений ОСОБА_6 , який раніше не судимий, повністю визнав вину, сприяв розкриттю кримінального проступку, виконував покладені на нього обов`язки та дотримувався встановлених обмежень.

Просить змінити вирок Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року, з врахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому проступків за обставин, встановлених досудовим розслідуванням і викладених у вироку, постановленому в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорював.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме, як пособництво в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його подальшого використання та як використання завідомо підробленого документа.

Так, суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Ч.1 ст. 70 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Згідно ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

При цьому, обмеження щодо застосування положень ст. 70 КК України кримінальний закон встановлює лише у випадках призначення покарань за сукупністю злочинів шляхом складання основного покарання у виді штрафу з іншими видами покарань, відтак, у разі призначення за один із злочинів навіть такого виду покарання, яке не підлягає складанню (ч.3 ст. 72 КК України), закон не виключає можливості його поглинення більш суворим видом покарання, призначеним за інший злочин.

Разом з тим, всупереч вищенаведеному, оскаржуваним вироком обвинуваченому ОСОБА_6 призначено за ч.1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу, а за ч.4 ст. 358 КК України останнього засуджено до одного року обмеження волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України і на підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу та покарання у виді обмеження волі постановлено виконувати самостійно.

Крім цього, згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно мотивувальної частини судового рішення, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, однак, відображена у резолютивній частині формула кваліфікації не відповідає вищезазначеній, оскільки в такій відсутнє покликання на положення ч.5 ст. 27 КК України.

Наведені порушення чинного законодавства, на переконання колегії суддів є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі, що згідно з п.4 ч.1 ст. 409, п.2 ч.1 ст. 413 КПК України є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду.

За таких обставин, відповідно до положень ч.1 ст. 412 КПК України та ст. 9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції з урахуванням вимог ст. 416 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Сокальського районного суду Львівської області від 14 червня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4