Справа № 308/2574/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2023 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 02.05.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 26 червня 2023 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів. Обгрунтовуючи клопотання вказав на наявність обґрунтованої підозри та те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності; може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, оскільки судом такі безпосередньо ще не допитувалися; також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та не перестали існувати.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора через його необґрунтованість та недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення найсуворішого з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, не має міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків чи потерпілих у даних кримінальних провадженнях, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, зокрема на розгляді у суді перебувають кілька кримінальних проваджень, у яких ОСОБА_4 є обвинуваченим. Крім цього, ОСОБА_4 ніде ніколи офіційно не працював, тобто не має постійного джерела доходу та засобів для існування.
Відовідно до ухвали Ужгородського міськрайоенного суду від 04.09.2020 року ОСОБА_4 по справі № 308/3140/20 судом було оголошено в розшук, оскільки, місце знаходження останнього тривалий час неможливо було встановити, такий не повідомляв про місце свого ппроживання, не з`являвся до суду, та протягом тривалого часу ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду та переховувався від суду ..
З листів адресованих на виконання ухвали суду про привід ОСОБА_4 від начальника Ужгородського відділу поліції ОСОБА_6 від 10.09.2020 року встановлено, що неодоразові приводи гр. ОСОБА_4 виконати не вдавалось можливим , у зв`язку з тим , що ОСОБА_4 за адресою в АДРЕСА_1 , нікого не було вдома та такий згідно пояснень сусідів за вказаною адресою не проживав.
У зв`язку з наведеним вище, судом встановлено, що зазначені в клопотанні прокурора ОСОБА_3 ризики не зменшились та виправдовують тримання особи ОСОБА_4 під вартою, а наведені в доводах прокурора ОСОБА_3 обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, останній обвинувачується у вичиненні ряду умисних корисливих злочинів, протягом тривалого часу ОСОБА_4 ухилявся від явки до суду і переховувався від суду, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків.
Тому суд, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора Ужгородської окружої прокуратури ОСОБА_3 від 22 .06.2023 року про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2, 3 ст. 185, КК України - на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 18 серпня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Закарпатської УВП (№ 9)».

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 376 КПК України складено 28.06.2023 року о 16 год. 30 хв..

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1