провадження №1-кп/389/28/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000256 від 24.04.2018 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Кримки Олександрівського району Кіровоградської області, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжня, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається такою, що не має судимості,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 скоїла таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, а також незаконний збут наркотичного засобу, який є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вчинений особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, за наступних обставин.

15.09.2017 близько 21:00 год у ОСОБА_4 , яка перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належної ОСОБА_6 чавунної двохкамфорочної плити пічного опалення, яку, як їй було відомо, останній зберігає у належному йому будинку, що по АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, 15.09.2017 близько 21:30 год ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу прибула до будинку ОСОБА_6 та упевнившись, що її злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, зайшла через незачинену хвіртку території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 через не зачинені на замок вхідні двері зайшла до будинку та діючи умисно, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, таємно викрала з житлової кімнати належну ОСОБА_6 чавунну двохкамфорочну плиту пічного опалення, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №514 від 21.06.2018 становить 425,96 грн.

Виконавши всі задумані злочинні дії, ОСОБА_4 з місця злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 збитків на вищевказану суму.

Також, 30.10.2017 близько 21:00 год ОСОБА_4 проходила повз будинок АДРЕСА_4 , де через паркан побачила на території подвір`я потерпілої ОСОБА_7 , який розташований за вказаною адресою, велосипед марки «Україна», належний останній.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме належного ОСОБА_7 велосипеду марки «Україна». З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , упевнившись, що її злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, перелізла через паркан, яким огороджена території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 відчинила зі сторони подвір`я хвіртку, де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій таємно, повторно викрала належний ОСОБА_7 велосипед марки «Україна», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №479 від 15.06.2018 становить 675,89 грн.

Виконавши всі задумані злочинні дії ОСОБА_4 з місця злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 збитків на вищезазначену суму.

Крім того, 13.06.2018 близько 08:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Набережній в смт Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, на узбіччі у траві знайшла два ін`єкційних шприци. Будучи наркозалежною ОСОБА_4 зрозуміла, що в шприцах знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - опій, який вирішила підібрати. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що дана речовина являється наркотичним засобом, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи злочинність своїх дій, замотала знайдені шприци у два паперові згортки, які помістила до кишені куртки, в яку була одягнена та в подальшому незаконно зберігала при собі. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Цього ж дня, 13.06.2018 о 09:40 год під час проведення огляду місця події за участю понятих біля будинку №4 по вул. Набережній смт Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області у ОСОБА_4 у кишені куртки було виявлено та вилучено ін`єкційний, медичний шприц об`ємом 2 см куб з рідиною коричневого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи речовин, матеріалів і виробів №442 від 18.06.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,0303 грами, який згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2008 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до категорії невеликих розмірів. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно придбала та незаконно зберігала для власного вживання без мети збуту.

Крім того, 13.06.2018 ОСОБА_4 , незаконно придбавши та незаконно зберігаючи при собі при вищевикладених обставинах два ін`єкційних шприци з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, близько 09 год 20 хв, перебуваючи по вул.Набережній в смт Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, зустріла свого знайомого ОСОБА_8 , в ході розмови з якою останній повідомив, що погано себе почуває.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на реалізацію одного ін`єкційного шприца з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим. Переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, запропонувала ОСОБА_8 придбати у неї за грошові кошти у сумі 200,00 грн. опій, на що ОСОБА_8 погодився. За наданий ОСОБА_4 ін`єкційний шприц з опієм заплатив грошові кошти у сумі 200 грн Таким чином, ОСОБА_4 вчинила незаконний збут наркотичного засобу.

13.06.2018 у період часу з 09:40 год. по 09:59 год у ОСОБА_8 за ст. працівниками ГРПП Олександрівського ВП було вилучено ін`єкційний шприц з рідиною, яка відповідно до висновку судової експертизи речовин, матеріалів і виробів №443 від 18.06.2018 є опієм ацетильованим, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. В перерахунку на суху речовину опій ацетильованим становить 0,0303 грам.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 17.11.2022 судом постановлено ухвалу про задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке вона вчинила 13.06.2018 близько 08:00 год по вул.Набережній в смт Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, на підставі ч.4 ст.309 КК України.

19.12.2023 між прокурором у кримінальному провадженні начальником Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях. Прокурором та ОСОБА_4 узгоджено покарання: за ч.3 ст.185 КК України в редакції закону № 1449-VI від 04.06.2009, який діяв на момент вчинення правопорушення, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.ч.1, 2 ст.69 КК України за наявності двох пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без застосування додаткового покарання. В порядку ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді також наведені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Від потерпілих у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надійшли заяви, відповідно до яких останні надали добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором з одної сторони, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншої сторони. У вказаних заявах потерпілі підтвердили, що заподіяна їм обвинуваченою в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України матеріальна шкода відшкодована кожному з них в повному обсязі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають.Наслідки затвердження угоди судом та призначення покарання їм зрозумілі.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Вказала, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень зазначених у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень. Повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання. Пояснила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Запевнила, що угода про визнання винуватості укладена нею добровільно, жодного тиску з боку сторони обвинувачення чи будь-яких інших осіб на неї не вчинялося.Просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання із застосуванням статті 75 КК України та звільненням її від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності та вказали, що надають добровільну згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором з одної сторони, та обвинуваченою ОСОБА_4 , з іншої сторони, наслідки затвердження угоди судом та призначення покарання їм зрозумілі. Підтвердили, що заподіяна їм обвинуваченою в результаті скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України матеріальна шкода відшкодована кожному з них в повному обсязі, тому претензій матеріального та морального характеру не мають.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, а також незаконний збут наркотичного засобу, який є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, вчинений особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- узгоджена сторонами міра покарання за кожним з обвинувачень за ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.307 КК України із застосування ч.1, 2 ст.69 КК України, та остаточна міра покарання, в порядку ч.1 ст.70 КК України, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які є тяжкими злочинами, особу винної, яка не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судима, але відповідно до ст.89 КК України вважається такою, шо не має судимості, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів та є справедливою.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженого покарання, звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України і покладенням певних обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосований. Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати, за проведення експертиз, а саме: судової товарознавчої експертизи №514 від 21.06.2018 в сумі 572 грн. 00 коп.; судової товарознавчої експертизи №479 від 15.06.2018 в сумі 572 грн. 00 коп.; судово трасологічної експертизи №181 від 23.06.2018 в сумі 572 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124,369-371,373,374, 472-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.12.2023 в кримінальному провадженні,відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0000256 від 24.04.2018, між прокурором у кримінальному провадженні начальником Олександрівського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.307 КК України і призначити їй покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1, ч.2 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, за проведення судової товарознавчої експертизи №514 від 21.06.2018, судової товарознавчої експертизи №479 від 15.06.2018, судово трасологічної експертизи №181 від 23.06.2018 в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

ін`єкційний шприц з опієм ацетильованим зданий до камери зберігання речових доказів Кіровоградського ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, знищити;

грошові кошти в сумі 200 грн., які передані до кімнати зберігання речових доказів Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області конфіскувати.;

велосипед марки «Україна» переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. З підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою з моменту отримання копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити засудженій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1