Номер провадження: 11-сс/813/59/24
Справа № 495/4742/23 1-кс/495/982/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 поновлено строк на оскарження постанови та відмовлено в задоволенні його скарги на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що досудове розслідування проведено повно, всебічно та об`єктивно, дізнавачем виконані всі необхідні слідчі дії, тому слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та відповідає вимогам КПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження та матеріали справи направити на новий розгляд. Також ОСОБА_5 просить зобов`язати слідчого виконати слідчі дії згідно поданих ним клопотань, визнати його потерпілим та змінити підслідність кримінального провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що дізнавачем не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в ході досудового розслідування, зокрема не допитано його, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та її чоловіка, не направлено міжнародний запит та не здійснено інших процесуальних дій, що призвело до безпідставного закриття кримінального провадження.

Також ОСОБА_5 вказує, що при розгляді поданої скарги слідчим суддею порушено його право на участь в судовому засіданні, не повідомлено про дату розгляду, безпідставно відмовлено в проведенні дистанційного провадження в режимі відео конференції, не враховано, що він є інвалідом ІІ групи, у зв`язку із чим він заявляв відвід слідчому судді, однак в його задоволенні було відмовлено.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до положень ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли, з технічних причин відео конференційний зв`язок, призначений ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.01.2024 року з Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не відбувся.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали та апеляційної скарги; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, судом встановлене таке.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику скаржника, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржена ухвала слідчого судді від 25.08.2023 року постановлена за результатами судового розгляду в якому ОСОБА_5 участі не приймав.

12.10.2023 року ОСОБА_5 , через відділення «Укрпошти», подав клопотання про видачу копії ухвали, яке надійшло до місцевого суду 18.10.2023 року (а.с.102-104).

В матеріалах судової справи наявний супровідний лист від 20.10.2023 року про направлення копії ухвали на поштову адресу ОСОБА_5 , однак відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення її адресату.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що копія ухвали слідчого судді надійшла на його адресу 25.11.2023 року. У зв`язку із тим, що кореспонденцію у відділенні «Укрпошти» отримує його представник ОСОБА_9 , яка є його дружиною, остання перед виїздом до м. Києва, 25.11.2023 року отримала всю кореспонденцію, та повернулась із відрядження 02.12.2023 року та передала йому документи.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_5 06.12.2023 року.

За таких обставин, з урахуванням вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК, з метою забезпечення апелянту права доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді місцевого суду, колегією суддів встановлено наступне.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК на досудовому розслідуванні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку дізнавачем.

Як убачається з оскарженої ухвали та матеріалів судової справи, 15.03.2023 року до ЄРДР внесені відомості в кримінальному провадженні №0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України за заявою ОСОБА_5 від 14.03.2023 року. Відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення, невстановлена особа, використала підроблену довіреність від імені ОСОБА_5 , яку нібито посвідчила приватний нотаріус ОСОБА_10 (а.с.12).

Сектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

26.04.2023 року постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000079 від 15.03.2023 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.18).

Як убачається з постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем вказано, що відповідно до заяви ОСОБА_5 невстановлена особа, використовуючи нібито підроблену довіреність від його імені, яку нібито посвідчила приватний нотаріус ОСОБА_11 , заволоділа належним йому будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви надано копії документів, надруковані іноземною мовою, зміст яких незрозумілий.

Дізнавач також послався на долучену до матеріалів кримінального провадження копію відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_12 та її допит в ході досудового розслідування, в ході якого остання заперечила посвідчення нею будь-якої довіреності від імені ОСОБА_5 .

Пославшись на те, що на теперішній час не встановлено місцезнаходження оригіналу довіреності, яку нібито засвідчила нотаріус ОСОБА_11 , та яку в подальшому було використано, дізнавач в постанові про закриття кримінального провадження від 26.04.2023 року констатував про неможливість встановлення чи дійсно вказаний документ був підроблений та використаний, а також неможливість встановлення осіб, які вчинили або могли вчинити кримінальне правопорушення та закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів визнає необґрунтованою постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, оскільки при прийнятті рішення дізнавачем не виконано вимоги процесуального закону, не здійснено повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження.

У постанові дізнавача відсутнє належне обґрунтування щодо підстав закриття кримінального провадження за ч.4 ст.358 КК України.

Прокурор на спростування доводів апеляційної скарги, не надав апеляційному суду матеріали кримінального провадження, а тому у колегії суддів не має підстав ставити під сумнів твердження апелянта про неповноту досудового розслідування.

За таких обставин, висновки слідчого судді про те, що органом досудового розслідування були виконані всі необхідні слідчі дії, для прийняття рішення, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки існування неспростованих доводів скарги щодо невиконання всіх необхідних слідчих дій суперечить положенням ст.ст. 2, 7, 9, 91, 92, 93 КПК України, які визначають завдання і засади кримінального провадження, та визначають процес збирання доказів в кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, колегія судів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2023 року та постановлення нової ухвали про скасування постанови дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року.

Стосовно вимог ОСОБА_5 про зобов`язання дізнавача визнати його потерпілим в кримінальному провадженні, виконати слідчі дії згідно поданих клопотань, а також зміни підслідності, колегія судів зазначає наступне.

Наявність чи відсутність підстав для визнання особи потерпілою в кримінальному провадженні встановлюється слідчим/дізнавачем, яким проводиться досудове розслідування, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та наявних у справі доказів, а тому на етапі перевірки законності чи незаконності постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, як слідчий суддя, так і апеляційний суд не можуть встановлювати наявність відповідних підстав та зобов`язувати дізнавача про визнання осіб потерпілими у кримінальному провадженні, а також виконувати слідчі дії за поданими клопотаннями.

Верховний Суд в постанові від 14.02.2023 року у справі №405/680/22 вказав, що по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Таким чином, суд касаційної інстанції зробив висновок, що ст.307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний

суд,

постановив:

Задовольнити клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та поновити строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.08.2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_5 строк на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року за ч.4 ст.358 КК України - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 26.04.2023 року про закриття кримінального провадження №0000079 від 15.03.2023 року.

В іншій частині вимог скарги ОСОБА_5 відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4