Справа №705/1092/22
1-кп/705/465/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бульбоки Новоаненського району, Молдова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу з 25.06.2021 по 04.10.2021, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем проживання своєї колишньої дружини, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над колишньою дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її фізичних та психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, 30.06.2021 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 винесено постанову іменем України по справі № 705/2805/21 3/705/1752/21 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

28.08.2021 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 винесено постанову іменем України по справі № 705/3506/21 3/705/2198/21 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

07.12.2021 суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 винесено постанову іменем України по справі № 705/3506/21 3/705/2198/21 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Однак, 08.11.2021 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживає, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що проявилося у словесних образах потерпілої нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань, приниження гідності та погіршило якість життя ОСОБА_6 .

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв колишній дружині ОСОБА_6 систематичних фізичних та психологічних страждань, що завдали шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно впродовж 2021 року неодноразово, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання, влаштовував скандали зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 в присутності спільних дітей, чим завдавав останній душевних страждань, здійснював на неї психологічних тиск, словесно її ображав. За вказані дії тричі був притягнутий судом до адміністративної відповідності за ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень у виді штрафів, які сплатив. Розуміє тяжкість вчиненого, розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд враховує, що відповідно до п.п.3, 6, 8, 14, 17 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п.2 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб: колишнє подружжя.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також враховує, що, відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 60 років, пенсіонер, є інвалідом 3 групи загального захворювання, розлучений, на час вчинення кримінального правопорушення не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, при цьому враховуючи, що щире каяття характеризується суб`єктивним ставленням винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона повністю визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, дає своїй поведінці належну оцінку і дійсно готова нести передбачену законом відповідальність.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, яке, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілої, враховуючи досудову доповідь Уманського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства з одночасним покладенням на нього певних обов`язків, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та відповідно до вимог ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , яка до особи, яка вчинила домашнє насильство, обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1