ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3608/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше несудимого, не одруженого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 9 листопада 2023 року № 0004482 стосовно ОСОБА_5 за ознаками вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 8 листопада 2023 року приблизно о 16 год 13 хв, перебуваючи в парку «Позняки» який розташований на перетині з одного боку вулиці Драгоманова з іншого боку проспекту П. Григоренка, що в м. Києві, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, відкрито викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A515F/DSN на 128gb» модель A51 який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 8 листопада 2023 приблизно о 16 год 13 хв, перебуваючи в парку «Позняки» який розташований на перетині з одного боку вулиці Драгоманова з іншого боку проспекту П. Григоренка, що в м. Києві, побачив раніше невідому ОСОБА_8 , яка прогулювалася по території парку та побачив раніше невідомого їй чоловіка ОСОБА_5 , якого самостійно попросила зробити на її телефон фото та передала останньому свій власний вище вказаний телефон, в цей час у нього виник раптовий злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , скориставшись безпомічністю потерпілої та впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним намірам, розуміючи, що його злочинні дії носитимуть відкритий характер для потерпілої ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, відкрито викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG SM-A515F/DSN на 128gb» модель A51, вартістю 7 140 гривень, IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, який належить ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи відкрито, не реагуючи на вигуки потерпілої, яка кричала про допомогу, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 , на загальну суму 7 140 гривень.

Клопотання мотивоване тим, що, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, тобто підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. За вчинення вказаного злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. Вказані обставини можуть спонукати підозрюваного до втечі з метою уникнення від покарання;

- незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, які надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них, підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого, свідків, адже останні судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання з додатків які було йому надано разом з клопотанням;

- вчинити інший, новий злочин, зокрема, матеріального характеру, оскільки підозрюваний раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності але на шлях виправлення та перевиховання не став, що свідчить про не виправлення підозрюваного та можливість вчинення нового злочину.

При цьому більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема:

- особисте зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що не зможе стримати останнього від учинення ним нових злочинів, зокрема матеріального характеру;

- до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями досудовим слідством не встановлені;

- домашній арешт не зможе перешкодити переховуванню від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_5 , усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді реального позбавлення волі строком від семи до десяти років. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти спілкуванню зі свідками, потерпілим, переховуванню від органів досудового розслідування та суду, або вчиненню іншого, нового злочину.

На підставі протоколу автоматичного розподілу від 11 листопда 2023 року вказане клопотання передане слідчому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання з`явилися прокурор ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_5 , захисники підозрюваного - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Безоплатний захисник за дорученням від 9 листопада 2023 року ОСОБА_9 повідомив суд, що відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» його повноваження припинені у зв`язку з укладенням підозрюваним договору про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_4 .

Стаття 46 КПК України дозволяє підозрюваному укласти угоду одночасно з декількома захисниками. У той же час, якщо підозрюваний виявив бажання мати захисника, але з об`єктивних причин не може його залучити самостійно, то суд своїм рішенням залучає захисника до участі у кримінальному провадженні для здійснення захисту за призначенням (ст. 49 КПК України). Водночас, надання безоплатної вторинної правової допомоги припиняється, зокрема, якщо особа вирішила користуватися захистом іншого захисника, з яким уклала угоду (ст. 23 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» ). Аналіз діючого законодавства свідчить, що особа одночасно не має права користуватись послугами захисника, з яким уклала договір про надання правової допомоги, та послугами безоплатної правової допомоги, яка надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Тобто, особа має право користуватися або послугами захисника за призначенням або захисника за договором.

Вказана позиція викладена в постанові постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 718/2214/20, провадження № 51-2558км21 від 9 вересня 2021 року.

Суд приходить до висновку, про припинення повноважень ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 вину визнав, щиро розкаювався, пояснив, що понад 10 років проживає в м. Києві, на даний момент живе в орендованій квартирі з матір`ю та сестрою, ніколи офіційно не був працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває дитина та мати, яка хворіє цукровим діабетом, не офіційно підробляє вантажником, ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, а лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічний домашній арешт.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього копії матеріалів кримінального провадження № 0004482, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

9 листопада 2023 року о 14 год 52 хв (фактичний час затримання 9 листопада 2023 року о 13 год 10 хв) ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України.

10 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0004482 вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 8 листопада 2023 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 9 листопада 2023 року;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 9 листопада 2023 року;

- протоколом огляду місця події від 9 листопада 2023 року;

- протоколом огляду відеозапису від 9 листопада 2023 року;

- протоколом визнання речовими доказами по матеріалах кримінального провадження від 9 листопада 2023 року;

- постановою про призначення товарознавчої експертизи від 9 листопада 2023 року;

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 9 листопада 2023 року № 5755/23;

- протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України від 9 листопада 2023 року;

- протоколом допиту підозрюваного від 9 листопада 2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 9 листопада 2023 року;

- рапортами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що існує висока ймовірність, що зазначені слідчим обставини мали місце, а ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується достатніми на цьому етапі розслідування доказами.

Ризик вчинення нових злочинів ОСОБА_5 існує, оскільки, стороною захисту не спростовано відомості, про відсутність офіційного законного джерела доходу, яке б давало йому можливість підтримувати достатній рівень життя.

Оцінюючи доводи слідчого про наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує його показання про проживання разом з матір`ю та сестрою в місті Києві. Вказане свідчить про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_5 у суспільстві та суперечать твердженню слідчого про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконного впливу на потерпiлу прокурором не доведено.

Тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом серед усіх запобіжних заходів, передбачених Кодексом. Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі незаконно впливати на потерпілого та свідків; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті; слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (частина друга).

Крім наявності вказаних ризиків, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Визначивши такі критерії застосування слідчим суддею до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, законодавець дотримав міжнародних стандартів щодо тримання під вартою, збалансував необхідність у забезпеченні ефективного здійснення кримінального провадження та права особи, щодо якої воно відкрито, на свободу та особисту недоторканність і передбачив тримання такої особи під вартою виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

При цьому, у пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнійчук проти України» наголошено, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки воно коротке, має бути переконливо продемонстроване органами влади; обов`язок посадової особи, яка відправляє правосуддя, надавати відповідні та достатні підстави затримання на додаток до наявності обґрунтованої підозри.

У рішенні у справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Водночас слід врахувати юридичну позицію Конституційного Суду України, згідно з якою тримання під вартою за вмотивованим рішенням слідчого судді у розумінні частини другої статті 29 Конституції України відповідає принципу верховенства права та мінімізує ризик допущення свавілля, чого неможливо досягти, враховуючи виключно тяжкість злочину та не оцінюючи конкретних обставин справи, реальних причин, що обумовлюють необхідність у триманні особи під вартою, неможливість застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів (абзац дев`ятий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 червня 2019 року № 7-р/2019).

Доводи слідчого щодо усвідомлення ОСОБА_5 тяжкості можливого покарання слідчий суддя бере до уваги, проте вважає, що за необґрунтованості інших доводів тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Частиною другою статті 181 КПК України передбачено можливість застосування домашнього арешту до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та яке, враховуючи зміст статті 12 КК України, є тяжким злочином.

Обираючи вид запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України ризики, оцінює в сукупності наведені у частині першій статті 178 КПК України обставини: вагомість доказів причетності ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, наявність постійного місця проживання в м. Києві, міцність соціальних зв`язків та вважає, що доводи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими, а до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Встановлені обставини вказують на існування суспільної потреби у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням свободи, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 181, 193, 194, 196 КПКУкраїни, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; цілодобово не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного покласти на органи Національної поліції за місцем його проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Дія ухвали закінчується 10 січня 2023 року.

Повний текст ухвали буде оголошено 16 листопада 2023 року о 16 год 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1