Єдиний унікальний номер 938/38/24
Судове провадження № 1-кс/938/12/24
УХВАЛА

про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 січня 2024 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене вищевказаним прокурором, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000005 від 02.01.2024 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання старшого слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене вищевказаним прокурором, у об`єднаному кримінальному провадженні №0000005 від 02.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Копія вказаного клопотання та матеріали, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_4 з дотриманням строку встановленого КПК України (а.с.3).

Досудовим розслідування об`єднаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, а саме: 23.09.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 30.09.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 02.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 02.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 04.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 06.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 07.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 30.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, 30.10.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив таємне викрадення чужого майна та незаконне заволодіння транспортним засобом, за наступних обставин.

Так, 17.12.2023 близько 12 год. 45 хв., в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 прийшов на територію домогосподарства належного ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: село Буковець, присілок Центр, Верховинського району, Івано-Франківської області, де під стіною будинку побачив залишений ОСОБА_7 належний їй велосипед марки «MIRAGE» фіолетового кольору, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливою метою.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з-під стіни вищевказаного будинку ОСОБА_7 велосипед марки «MIRAGE» фіолетового кольору, вартість якого станом на 17.12.2023 відповідно до довідки про вартість становила 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 покинув місце події на вищевказаному велосипеді марки «MIRAGE» фіолетового кольору, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 було завдано майнової шкоди на суму 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , 14.01.2024 близько 21:00 год. перебуваючи на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , побачив залишений ОСОБА_8 мотоцикл марки «SPARK» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом, з корисливою метою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його дії ніким не помічені та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу підійшовши до мотоцикла марки «SPARK» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску та, не знайшовши ключа запалювання, викотив даний транспортний засіб за межі домогосподарства на проїжджу частину автодороги в селі Перехресне, присілок Дубівський-1, Верховинського району, Івано-Франківської області, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, всупереч волі власника.

У подальшому, ОСОБА_4 , розпоряджаючись незаконно заволодівшим, всупереч волі власника, транспортним засобом - мотоциклом марки «SPARK» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, котив вказаний транспортний засіб за кермо близько трьох кілометрів в напрямку села Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області, де в селі Красноїлля Верховинського району, Івано-Франківської області на відкритій місцевості проїзної частини автодороги сполученням село Красноїлля село Перехресне, його було зупинено працівниками Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, зареєстрований та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, розлучений, не працюючий, з базовою загальною середньою освітою, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимий, якому 11.01.2024 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15.01.2024 року о 01:35 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, на відкритій місцевості села Красноїлля, Верховинського району, Івано-Франківської області, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

15.01.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

15.01.2024 прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням старшим прокурором групи прокурорів ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 15.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - об`єднано до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та об`єднаному кримінальному провадженню, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань присвоєно №0000005 від 02.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, санкцією яких передбачено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з конфіскацією майна або без такої, та які відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Також наявні ризики, передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні, оскільки з потерпілими та свідком знайомий, та останньому відомо їх місце проживання, а тому, маючи можливість вільного пересування і необмежну можливість спілкування з свідком та потерпілими по даному кримінальному проваджені буде незаконно впливати на них, перешкоджаючи таким чином встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні 17.01.2024 року прокурор вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 просили обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його зареєстрованим місцем проживання, при цьому підозрюваний зазначив, що причетний до інкримінованих йому вищевказаних злочинів.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується протокол-заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 03.01.2024 року; довідкою від 08.01.2024 року про перегляд камер відеоспостереження, належних Верховинському РВП, які розташовані в с. Буковець та с. Верхній Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області; протоколом добровільної видачі предметів від 11.01.2024 року; протокол огляду предметів від 11.01.2024 року; протокол-заявою про вчинення кримінального правопорушення та протоколами допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 14.01.2024 року; протокол огляду місця події від 15.01.2024 року; протоколом огляду предметів від 15.01.2024 року; протоколом огляду відеозапису від 15.01.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.01.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами та інші зібрані матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор обгрунтовує клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , може вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя вважає, що при розгляді даного клопотання прокурором доведено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з таких підстав.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року в справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Аналізуючи практику Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

З доданих матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає один в АДРЕСА_2 , розлучений, не працюючий, зловживає алкогольними напоями (а.с.86,87), його матеріально-фінансове становище вкрай важке (а.с.88).

Як вказав підозрюваний ОСОБА_11 у судовому засіданні при розгляді даного клопотання у нього є 2 повнолітніх дітей (син та дочка), яких він востаннє бачив близько року тому.

Таким чином, враховуючи майновий стан, сімейний зв`язок, характеристику підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчиняти інші злочини, тобто про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є те, що, як вбачається з вимоги про судимість (а.с.83) та обвинувальних актів ( а.с.104-117), відносно нього 1) 20.10.2023 року працівниками Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення в ніч на 02.10.2023 року двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України; 2) 31.10.2023 року працівниками Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення у вересні та жовтні 2023 року 4-х кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України; 3) 21.11.2023 року працівниками Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення в ніч з 29 на 30.10.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 4) 29.11.2023 року працівниками Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення 30.10.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вказані обвинувальні акти перебувають на розгляді Косівського та Верховинського районних судів Івано-Франківської області. Відносно ОСОБА_4 у двох кримінальних провадженнях раніше застосовувалися запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання на строк до 12.12.2023 року та 25.12.2023 року.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, тобто про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України,є те, що він через своє перебування на волі та відчуваючи неминучість покарання і знаючи установчі дані свідків та потерпілих може впливати на них різними способами.

Таким чином, викладені обставини свідчать про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинення іншого злочину.

Як зазначено в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що жоден інший, більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти вказаним ризикам.

Зокрема, застосувати запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання не можливо, оскільки ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, тобто не має постійного джерела доходу, зловживає алкогольними напоями, що може спонукати його на вчинення нового умисного корисливого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, усвідомлює неминучість покарання за них, що не виключатиме ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти нові злочини.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки неможливе, оскільки до органу досудового розслідування не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки.

Як вбачається з ст.196 КПК України, слідчий суддя може продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, то і застосування вказаного запобіжного заходу можливе на строк до 60 календарних днів з моменту затримання, але в межах строку досудового розслідування. Підозрюваний ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України 15.01.2024 року о 02.35 годин (а.с.72).

Строк досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000005 від 02.01.2024 року закінчується 11.03.2024 року включно, в зв`язку з чим строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу до 11.03.2024 року включно, що становить 56 днів.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченою частиною четвертою цієї статті. У свою чергу в ч.4 ст. 183 КПК України передбачено випадки, коли слідчий суддя не зобов`язаний, але має право визначити розмір застави у кримінальному провадженні, тобто змістом цієї норми не заборонено визначати розмір застави підозрюваному при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 4,5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього та визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину ( ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України), - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб: з 1 січня 3028 гривень.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 в розмірі 136260 гривень, що відповідає 45 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спитрні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 532, 534 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 56 днів, а саме до 11.03.2024 року включно, з утриманням у Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Копію ухвали направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12), та вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 136260 (сто тридцять шість тисяч двісті шістдесят) гривень, що відповідає 45 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на такий депозитний рахунок: одержувач - ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код - 26289647, банк одержувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, р/р (IBAN) - UA0002265.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали до 11.03 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

5) не відвідувати бари, кафе, ресторани та інші місця, в яких продаються спиртні напої;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 11.03 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує її внесення має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи "Івано-Франківська установа виконання покарань № 12" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ЧЕКАН