Справа № 740/3210/21
Провадження № 1-кп/740/34/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

- прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

- представник потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» - ОСОБА_8 ,

- обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

- захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000334 від 12 квітня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Червоний Жовтень Станично-Луганського району Луганської області, є громадянином України, одружений, має малолітню дитину (6 років), зі слів має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, зі слів підробляв на будівництві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 12.11.2007 Апеляційним судом Луганської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 25.12.2008 Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 04.10.2012 Жовтневим районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 25.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Грузьке Макарівського району Київської області, є громадянкою України, має повну загальну середню освіту, заміжня, має двох малолітніх дітей (6 і 11 років), офіційно непрацевлаштована, зі слів працювала прибиральницею, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 25.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 20.06.2022 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 23.06.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 роки 2 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

установив:

12 квітня 2021 року близько 12:00 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні магазину «Велмарт» за адресою: вул. Шевченка, 107 А, м. Ніжин, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно намагалися шляхом приховування товару під куртку ОСОБА_10 викрасти з полиці торгової зали магазину два блоки сигарет «Парламент карат пьорпл» по 10 пачок сигарет у кожній за ціною 51,57 грн за 1 шт., загальною вартістю 1031,40 грн, що належать ТОВ «Фудком», однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_10 , пройшовши повз касу, не оплативши товар, була затримана працівником служби охорони при виході з магазину.

Такими діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «Фудком», вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

12 квітня 2021 року близько 12:00 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні магазину «Велмарт» за адресою: вул. Шевченка, 107 А, м. Ніжин, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно намагалися шляхом приховування товару під куртку ОСОБА_10 викрасти з полиці торгової зали магазину два блоки сигарет «Парламент карат пьорпл» по 10 пачок сигарет у кожній за ціною 51,57 грн за 1 шт., загальною вартістю 1031,40 грн, що належать ТОВ «Фудком», однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_10 , пройшовши повз касу, не оплативши товар, була затримана працівником служби охорони при виході з магазину.

Такими діями ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що належить ТОВ «Фудком», вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 не визнав своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав показання, що не має відношення до крадіжки товару, як і не мав жодної змови з ОСОБА_10 на крадіжку сигарет. Пам`ятає, як 12.04.2021 вони з дружиною ОСОБА_10 пішли в магазин купити товар, гроші в них були. Він ходив вибирав товар, взяв з полиці сигарети, бо його попросили знайомі, потім передав їх дружині, не пам`ятає, чи спочатку поклав їх до кошика, чи відразу передав їй, і вона начебто поклала їх під куртку. Вона пішла раніше, він ще залишався в залі. Гроші були в дружини і вона повинна була розрахуватися за товар. Стверджував, що в нього не було змови з дружиною на крадіжку сигарет. Потім його повідомив охоронець, що дружину затримали.

Обвинувачена ОСОБА_10 спочатку відмовилася від давання показань, при цьому визнала вину, однак у кінці судового розгляду вона повідомила про намір надати показання та розповіла, що ця подія сталася близько 2 роки тому, вона з чоловіком поїхали в супермаркет «Велмарт», в який і до того часто ходили. Вона не мала при собі грошей. Заперечила проти того, що чоловік передавав їй сигарети, наполягала на тому, що це вона сама їх взяла з його корзини і поклала собі під куртку. Коли її зупинили охоронці, то запропонували оплатити за блок сигарет, а оплачений товар залишити їм, але вона не погодилася на це. Просила вибачення у потерпілого, шкодувала у вчиненому, якби можна було все повернути так би не вчинила.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_8 показав, що ця подія була в 2021 році у магазині «Велмарт», в якому він працював у службі охорони. Коли в магазин зайшли обвинувачені, то він впізнав їхні обличчя, оскільки перед цим вони винесли з магазину дві пачки сигарет, хоч про цей випадок не повідомляли в поліцію, виявили з переглянутих записів камер відеоспостережень, тому спостерігали за ними. Чоловік взяв блок сигарет, поклав у корзину, пішов у відділ хімії, в якому на той час була жінка, тобто відніс їй, вона взяла з корзини блок сигарет, поклала собі під куртку і пішла; до цього так само діяли. Коли охоронці зупинили жінку, то чоловік стояв у торговій залі у відділі цукерок і спостерігав за ними. Спочатку запропонували оплатити товар, але грошей у них не було, інакше вони б оплатили. Пам`ятає, як у чоловіка болів зуб, він сам за свої гроші купив йому в аптеці ліки.

У судовому засіданні досліджені письмові докази, а саме:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.04.2021 ОСОБА_8 начальника охорони магазину «Велмарт», згідно з яким 12.04.2021 у магазині «Велмарт» за адресою: вул. Шевченка, 107 А, м. Ніжин, невідомі жінка та чоловік намагалися викрасти 2 блоки сигарет, але при виході з магазину жінка із сигаретами була затримана;

- протокол огляду місця події від 12.04.2021 магазину «Велмарт» за адресою: вул. Шевченка, 107 А, м. Ніжин, з додатком ілюстративною таблицею;

- накладна передачі товару ТОВ «Фудком» від 10.04.2021 № 27518097, у п. 95 якої зазначено цигарки «Парламент карат пьорпл» 20 шт.;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.05.2021, згідно з яким вилучено диск dvd-r з відеозаписом;

- протокол огляду предмета від 05.05.2021, згідно з яким оглянуто відеозапис на диску dvd-r, на якому міститься зображення магазину «Велмарт». В поле зору відеокамери потрапляє чоловік високого зросту, одягнений у світло-сірі спортивні штани, чорну куртку з капюшоном, чорні кросівки, на обличчі маска. Чоловік прямує до полиць з товаром. Через декілька хвилин у приміщення магазину заходить жінка, одягнена у чорні штани, чорну куртку, на голові шапка сірого кольору з жовтою полосою, чорні кросівки, на обличчі маска. Жінка прямує до полиць з товаром. Далі чоловік бере до рук кошик червоного кольору, підходить до полиці з тютюновими виробами, стоїть роздивляється. До нього підходить жінка, роздивляється сигарети. Чоловік бере два блоки сигарет та кладе до свого кошика. Жінка стоїть біля стелажу із сигаретами, роздивляється, після чого прямує далі, а чоловік залишається біля полиці із сигаретами. Жінка прямує до полиць з побутовими товарами. Присідає біля туалетного паперу. До неї підходить чоловік, який тримає в руках кошик. Він присідає та передає жінці два блоки сигарет. Жінка бере сигарети та ховає собі до пазухи куртки. Після чого чоловік бере кошик та прямує далі по магазину. Жінка прямує до терміналу. Стоїть біля терміналу, щось клацає. Потім прямує на вихід. На порозі магазину жінку зупиняє охоронець та веде до стійки, де вона виймає з пазухи дві пачки сигарет. Також у судовому засіданні оглянуто диск з відеозаписом (т. 2, а. с. 11);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2021 з додатком довідкою, згідно з якими ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_10 (фотознімок № 4) як особу жіночої статі, яка здійснила крадіжку сигарет у магазині «Велмарт»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.05.2021 з додатком - довідкою, згідно з якими ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 (фотознімок № 3) як особу чоловічої статі, яка здійснила крадіжку сигарет у магазині «Велмарт».

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведеною.

Оцінюючи зібрані в справі докази, суд ураховує положення ч. 1 ст. 94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При оцінці доказів суд також ураховує положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з цим відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Під час судового розгляду обвинувачені заперечили факт вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого, зокрема, за попередньою змовою групою осіб, посилаючись на те, що вони не домовлялися, змови не було.

Показання обвинувачених суд вважає неправдивими, нелогічними, оскільки вони спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, а саме показаннями представника потерпілого, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі огляду предмета від 05.05.2021, згідно з яким оглянуто відеозапис на диску dvd-r, які у свою чергу свідчать про обґрунтованість обвинувачення за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Факт вчинення обвинуваченими закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб підтверджується відеозаписом на диску dvd-r, оглянутим у судовому засіданні, згідно з яким поведінка і дії обвинувачених щодо взяття сигарет, подальшої їх передачі один одному ( ОСОБА_9 ОСОБА_10 ) навприсядки за коробками, ховання їх під куртку обвинуваченою ОСОБА_10 , яка в решті решт не розрахувалася за них на касі, була затримана працівником служби охорони при виході з магазину поза розумним сумнівом свідчать про доведеність указаного факту.

Доводи обвинувачених та захисників суд вважає надуманими, заперечення проти обвинувачення суд вважає непереконливими, протирічливими, такими, що не ґрунтуються на поданих суду доказах, які мають на меті уникнути відповідальності за скоєння злочину. Захисна позиція обвинувачених жодними доказами не спростована. Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 і часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_10 суд розцінює як спосіб захисту та намір уникнути відповідальності та відповідно пом`якшити ступінь своєї вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Так, ч. 2 ст. 185 КК України передбачає відповідальність за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Об`єктивна сторона злочину проти власності полягає у викраденні чужого майна. Від усіх інших форм викрадення крадіжку відрізняє спосіб вилучення такого майна таємність. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб.

Для наявності суб`єктивної сторони таємного викрадення чужого майна має бути встановлено, що особа діяла з прямим умислом, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, на яку він не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Змістом умислу винного при крадіжці охоплюється його переконаність у тому, що викрадення ним майна здійснюється таємно від потерпілого або очевидців, за відсутності сторонніх осіб. Обов`язковою ознакою крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатитися самому, або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує право громадян на власність та полягає у протиправному безоплатному вилученні чужого майна і оберненні його на користь винної особи, що завдає шкоди власникові.

При цьому під безоплатністю розуміється вилучення майна на користь винного без еквівалентної заміни, тобто без рівноцінного відшкодування вилучених матеріальних цінностей іншим майном, грошовими коштами або людською працею.

Корисливий мотив при вчинені злочинів проти власності полягає в прагненні винного протиправно обернути чуже майно на свою користь.

Таким чином, із суб`єктивної сторони таємне викрадення чужого майна полягає в наявності лише прямого умислу, де винна особа усвідомлює, що протиправно безоплатно вилучає чуже майно і обертає його на свою користь, чим завдає шкоди власникові.

Згідно зі ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинувачених, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані їхні дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, які пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Так, вчинене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінальне правопорушення є закінченим замахом на нетяжкий злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка визначена п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття, про яку зазначено в обвинувальному акті, з огляду на таке.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечив свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вину не визнав, не розкаявся.

Стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 , яка частково визнала вину, слід зазначити, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Однак факт щирого каяття ОСОБА_10 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Суд не вбачає в обвинуваченої реальних ознак, які б вказували на свідоме розкаяння у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про осіб обвинувачених, які одружені, не працевлаштовані, хоч є особами працездатного віку, мають малолітніх дітей, мають зареєстроване місце проживання, за яким обвинувачений ОСОБА_9 характеризується посередньо, обвинувачена ОСОБА_10 негативно (схильна до крадіжок, веде аморальний спосіб життя), не перебувають на обліку в лікаря психіатра, обвинувачений ОСОБА_9 не перебуває на обліку в лікаря нарколога, обвинувачена ОСОБА_10 перебуває на обліку в лікаря нарколога з 12.04.2021 з приводу захворювання на наркоманію, раніше неодноразово судимі за злочини проти власності.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинувачених та запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому суд ураховує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 частиною принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного караного діяння такого покарання, котре законодавець вважає пропорційним.

Згідно із ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити їм покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Висновок щодо застосування положень частини четвертої статті 70 КК України сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого у разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчиненні особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі частини четвертою статті 70 КК за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 вчинила кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.06.2023, за яким її засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці, то суд вважає за необхідне призначити їй остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі та у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винних і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід у межах цього кримінального провадження не обирався. Цивільний позов не подавався. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_10 визначити шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_10 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту затримання 19 квітня 2023 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 28 квітня 2023 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1