Провадження № 11-кп/824/4568/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 22 вересня 2023 року включно. Раніше визначену заставу в розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) - залишено без змін.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого під вартою, зазначив що лише тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже обвинувачений офіційно не працевлаштований, свідомо обрав для себе єдине джерело доходу - незаконне розповсюдження наркотичних засобів, можливий вплив його незаконної діяльності на невизначене коло осіб, які б отримували наркотичні засоби та негативні наслідки від такої незаконної діяльності на суспільство, високі ризики настання летальних наслідків, що у всьому світі вважається суспільно небезпечним, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що в клопотанні прокурора відсутня дата його складання. Клопотання прокурора захисникам та обвинуваченому ОСОБА_9 було вручено за 10 хвилин до судового засідання, всупереч вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України.

Так, прокурор зазначає, що до обвинуваченого не можна застосувати особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, бо воно не буде дієвим і не зможе стримати останнього від вчинення нових злочинів та останній буде переховуватися від суду. Разом з тим, доказів цьому прокурор у клопотанні не зазначив і відповідних матеріалів не долучив.

Таким чином, прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу суд щоразу зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

На думку захисника, при розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також адвокат звертає увагу на те, що ОСОБА_9 має родину. Так ця обставина підтверджує міцні соціальні зв`язки. Він зареєстрований в Одеській області та має місце постійного та фактичного проживання в м. Києві. Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки прокурором не доведені.

Відтак, на думку апелянта, клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 містить істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в ньому не наведено достатніх і переконливих мотивів прийняття такого рішення; зазначені ризики є не переконливими; жодним чином не обґрунтовано висновок про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правовими приписами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується та особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. ч. 6 та 7 ст. 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 307 КК України, які, у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів та за які, у разі доведення винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, а також підвищену суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який немає постійного місця роботи та, відповідно і джерела доходу, що в своїй сукупності вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стосовно аргументів захисника про недоведеність прокурором ризиків, передбачених 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, колегія суддів зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У той же час, в поданій апеляційній скарзі захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_8 не наведено доводів та арґументів, які б доводили те, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилається прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Твердження захисника про несвоєчасне вручення обвинуваченому клопотання прокурора про продовження тримання під вартою та відсутність у ньому дати (прописом) не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки не перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення по суті клопотання прокурора щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 .

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин судом першої інстанції не було допущено істотних порушень вимог КПК України при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 .

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що тримання особи під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_9 , колегії суддів вважає, що в цьому кримінальному провадженні наявний реальний суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку превалює над принципом поваги до свободи особистості, що в свою чергу свідчить про виправданість продовження строку тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 , доводи якої не підтверджено жодним доказом, не впливає на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а тому оскаржувану ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4