Провадження №: 1-кс/336/87/2024
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000086 від 15.01.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає зі слів у АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 20.09.2018 року за ст. 190 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2019 року за ст. 389 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 2 місяців 10 днів арешту;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2019 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2022 року за ст. 125 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років обмеження волі (звільнився 31.10.2023 року у зв?язку з відбуттям покарання);

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчих ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000086 від 15.01.2024 року за ст. 186 ч. 4 КК України, за яким ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 15.01.2024 року приблизно об 07.15 годині, перебуваючи біля магазину «Мясна лавка» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 92, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння майном ОСОБА_7 наніс останньому один удар кулаком правої руки в область правого ока, а також кілька ударів руками по тулубу, після чого відкрито викрав з сумки ОСОБА_7 мобільний телефон Xiaomi Redmi note 6 pro, після чого зник з місця події разом з викраденим майном, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 4000 гривень.

Дії ОСОБА_5 на цей час кваліфіковані за ст. 186 ч. 4 КК України, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднана з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, оскільки при затриманні у нього був знайдений та вилучений телефон потерпілого. Крім того, потерпілий впізнав підозрюваного як особу, яка вчинила щодо нього протиправні дії. Також прокурор вказував, що лише в день розгляду клопотання потерпілим були надані медичні документи, які, можливо, свідчать про те, що внаслідок дій підозрюваного потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у виді переламу нижньої щелепи, а у свою чергу, в подальшому дії ОСОБА_5 можливо будуть перекваліфіковані як розбій. Також прокурор вказував на зайняту підозрюваний позицію, яка полягає у невизнанні вини та відмові від давання показань щодо обставин, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв?язків, не працює, раніше неодноразово судимий, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, що вказує на ризик переховування від слідства та суду, а також можливий протиправний вплив на потерпілого та свідків.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи на відсутність доказів на підтвердження причетності підозрюваного до скоєння злочину, адже конфлікт відбувався між потерпілим та свідком у справі.

Слідчим суддею досліджені протокол прийняття заяви про вчинення злочину, протоколи допиту потерпілого та свідка, протоколи огляду місця події, протокол затримання, протокол впізнання за фотознімками.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 15.01.2024 року о 10.49 годині, що підтвердив підозрюваний в судовому засіданні. В ході обшуку при затриманні у ОСОБА_5 було вилучено телефон Xiaomi Redmi note 6 pro, який в подальшому потерпілим ОСОБА_7 був впізнаний як належний саме йому.

15.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину.

Свідок ОСОБА_8 в ході допиту показав, що телефон у потерпілого забрав ОСОБА_9 , а також саме ОСОБА_9 наносив удари потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_7 в ході впізнання за фотознімками вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка забрала його речі, а, будучи допитаним, розповів про обставини подій, стверджуючи, що саме підозрюваний наносив йому удари в область обличчя, голови та тулуба, а також забрав телефон та документи.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В даному випадку слідчому судді були представлені докази, які свідчать про обґрунтованість висунутої підозри щодо ОСОБА_5 , а саме протокол затримання, в ході якого у підозрюваного був вилучений телефон, впізнаний потерпілим як належний йому, показання свідка та потерпілого, які обидва вказали на ОСОБА_5 як на особу, що заволоділа речами потерпілого та наносила йому удари, які на цьому етапі кримінального провадження є достатньо істотними для підтвердження можливої причетності підозрюваного до скоєння злочину.

При оцінці наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 ч. 1 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Оцінюючи наявні щодо ОСОБА_5 ризики, слідчий суддя виходить з відомостей про особистість підозрюваного, а саме, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за різні злочини, з місць позбавлення волі звільнився лише 31.10.2023 року, ОСОБА_5 не має паспорту (особу його встановлено за довідкою про звільнення), відсутнє документальне підтвердження наявності у нього постійного житла на передбачених законом підставах, не працює, будь-які легальні джерела доходу у нього відсутні, підозрюваний не має стійких соціальних зв?язків чи майна, тож в даному випадку, враховуючи воєнні дії на території України, наявний високий ризик переховування від слідства чи суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Також не виключається і можливість протиправного впливу на свідка та потерпілого у кримінальному провадженні, з якими підозрюваний знайомий.

На переконання слідчого судді, усе вищевикладене у своїй сукупності є достатньою підставою вважати, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя, у відповідності до положень ст. 183 ч. 4 КПК України, не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по кримінальному провадженню № 0000086 від 15.01.2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.49 години 15 березня 2024 року.

Ухвала діє до 10 години 49 хвилин 15 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1