Справа №950/1117/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/546/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 950/1117/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 08.08.2022, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимий

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки районний суд не застосував ст. 314-1 КПК, не вирішив питання щодо складання досудової доповіді, що унеможливило застосувати до нього ст. 75 КК і звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 08.08.2022 ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і йому із застосуванням ст. 69 КК призначене покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання. Стягнуто на користь держави 3 998,74 грн процесуальних витрат.

Згідно вироку, 23.04., 24.04., 25.04. та 02.05.2022 ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» № 228 пл. Соборна, 4 в м. Лебедин Сумської, в умовах воєнного стану, таємно, повторно викрав майно відповідно на суми 1899 грн, 884 грн, 712 грн та 1084,77 грн.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_10 в судове засідання повторно не з`явився і надав апеляційному суду чергове клопотання про відкладення розгляду кримінального провадження, вказавши, що він мобілізований і знаходиться поза межами Сумської області.

Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_10 , оскільки останній не надав апеляційному суду будь-яких доказів поважності причин неявки в судові засідання, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, то колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, так як вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, КК має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням; для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 1-2 ст. 50 КК), а згідно ч. 1-2 ст. 65 КК суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими КПК (ч. 1 ст. 30 КПК), який (суд) зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 409 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ч. 2 ст. 409 КПК).

При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд апеляційної інстанції керується положеннями ст. 412-414 КПК.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стосовно посилань у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було постановлено ухвалу про необхідність складання досудової доповіді, то вони на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, оскільки у підготовчому судовому засіданні суд за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді (ч. 5 ст. 314 КПК). При цьому досудова доповідь складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представником уповноваженого органу з питань пробації за ухвалою суду щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі (ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК).

Така доповідь для суду має рекомендаційний характер і цю доповідь суд може врахувати, виходячи зі своїх дискреційних повноважень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його стан здоров`я, матеріальний і сімейний стан, позитивну характеристику з місця проживання, обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування в повному обсязі збитків, завданих неправомірними діями, обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Наслідком урахування судом першої інстанції усіх обставин кримінального провадження стало застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК і призначення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, яке на переконання колегії суддів відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому визначене судом покарання не потягло за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

За наведених вище обставин відсутність досудової доповіді у матеріалах кримінального провадження не є тією підставою, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону, прав або законних інтересів обвинуваченого і не тягне за собою скасування чи зміну вироку суду, так як вказаний факт не вплинув і не міг вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового рішення.

Оскільки визначене судом першої інстанції покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, то вид і розмір призначеного ОСОБА_10 покарання за ч. 4 ст. 185 КК колегія суддів вважає необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, а будь-яких законних підстав для скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 08.08.2022 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4