Справа № 629/7053/23
Провадження № 1-кс/629/1528/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001122 від 28.11.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівське, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.02.2002 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.119 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 14.04.2004 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 12.12.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 24 дні;

- 05.10.2010 року Лозівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

- 12.01.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.186,71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільненого 27.02.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 29 днів;

- 02.03.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.386 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень;

- 22.06.2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,70 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

- 31.03.2020 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.186 ч.3,71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 16.12.2022 звільненого за відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий вказує, що 27.11.2023, приблизно о 20-00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із своєї співмешканкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Під час вживання алкоголю у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистої образи, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс множинні удари кулаками обох рук та ніг в область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_7 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 спричинено гостре порушення мозкового кровообігу, зумовлене тупою травмою голови з крововиливами під оболонки головного мозку від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 остання померла.

28.11.2023 дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

28.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який підтвердив в судовому засіданні, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин за вищевказаних обставин, проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначив, що буде з`являтися за кожною вимогою слідчого чи суду, зараз він хоче допомогти поховати ОСОБА_7 , вислухавши думку захисника, який з урахуванням позиції свого підзахисного заперечував проти обрання підозрюваному визначеного запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у законному порядку судимості, вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з умисним тяжким тілесним ушкодженням, що спричинило смерть потерпілого, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі, при цьому зазначає, що підозрюваний раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення вчинені з застосуванням насильства (ухвали суду про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України від 18.03.2015 та від 17.09.2015 в зв`язку з відмовою потерпілих від обвинувачення), раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів саме з застосуванням насильства і після звільнення 16.12.2022 з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину внаслідок якого померла людина і наслідки вказаного злочину є непоправними.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Відповідно до ст.3 Конституції України життя та здоров`я людини являється найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0001122,задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0001122 від 28.11.2023, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 27.01.2024.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10