Єдиний унікальний номер 175/7049/22
провадження № 1-кс/175/2445/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

психолога ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання старшого слідчого СВ ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000714 від 18.10.2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Миколаївка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року до Дніпропетровського районного суду надійшло вказане вище клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні неповнолітнього ОСОБА_7 ..

Згідно з Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 12.12.2023 року, це клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 ..

Встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за наступних обставин. Так він, у період часу з 21:00 години 17.10.2023 до 05:00 години 18.10.2023, більш точний час у ході досудового розслідування невстановлений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у будинку АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживав алкогольні напої та між ними виникла сварка. В цей час у неповнолітнього ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 ..

З цією метою ОСОБА_7 взяв правою рукою стілець із металевими ніжками, яким умисно наніс ОСОБА_10 один удар по голові, від чого останній упав на підлогу. Після цього підозрюваний продовжив наносити вказаним дерев`яним стільцем ще не менше 5 ударів у верхню частину тулуба та не менше 4 ударів руками та ногами в область голови та тулуба, тобто у життєво важливі органи, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток черепа, перелому ребер, забою внутрішніх органів і кінцівок, від яких настала смерть.

Після того, як неповнолітній ОСОБА_7 переконався у смерті ОСОБА_9 , він залишився у будинку за вказаною адресою, де ліг спати до ранку 18.10.2023, тобто не залишав приміщення будинку АДРЕСА_2 в період до 05.30 години 18.10.2023, який покинув лише о 05:30 години 18.10.2023, намагаючись утекти з місця події. Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 за ч. 1 ст. 115 КК України.

У діях неповнолітнього ОСОБА_7 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вина підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами: протоколами огляду місця події від 18.10.2023 в ході яких вилучено сліди кримінального правопорушення, зокрема сліди РБК, фрагменти стільчика в слідах РБК, змиви зі слідами РБК, одяг зі слідами РБК; лікарським свідоцтвом про смерть № 6834 відповідно до якого у померлого ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: дифузна травма головного мозку, внутрішньочерепна травма, закрита травма грудної клітини, напад з метою спричинення тілесних ушкоджень; протоколами допитів потерпілої та свідків: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування; та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

18.10.2023 року о 14:26 годині неповнолітній ОСОБА_17 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня, тобто 18.10.2023 о 21:45 годині йому у присутності захисника було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

20.10.2023 згідно ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16.12.2023.

Після вручення повідомлення про підозру слідством проведено допити свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_13 призначено ряд судово-медичних експертиз.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 так як досудове розслідування продовжено до трьох місяців та на даний час наявні ризики передбаченні п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим слідчий просила, продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2024 року, згідно п. 2, ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із загибеллю людини.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний, не заперечував проти клопотання слідчого.

Захисник підтримав свого підзахисного та не заперечував проти задоволення клопотання.

Законний представник та психолог також не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки прокурора, захисника, законного представника, психолога та підозрюваного, а також, дослідивши матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, суд доходить до наступних правових висновків.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Президент України Володимир Зеленський підписав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а також у зв`язку із складністю провадження, великим обсягом проведення слідчих дій та значною кількістю призначених експертиз, які з об`єктивних причин, не можуть бути виконанні у більш стислі строки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено.

Згідно ч. 1 ст. 199 КПК України (Порядок продовження строку тримання під вартою) клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів дізнання або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 так як досудове розслідування продовжено до трьох місяців та на даний час наявні ризики передбаченні п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров?я підозрюваного; репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Пункт b частини 1 Європейської Конвенції з прав людини дозволяє позбавлення волі для забезпечення виконання будь-якого обов?язку встановленого законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наразі, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає реальною наявність зазначених прокурором у клопотанні ризиків, які до теперішнього часу продовжують існувати, не зменшилися та є достатніми для продовження ОСОБА_7 дії найсуворішого запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Ці ризики, з урахуванням обставин вчинення інкримінованих кожному з них кримінальних правопорушень, одне з яких віднесено до категорії умисних особливо тяжких злочинів, мають оцінюватися в сукупності з відомостями про особу кожного з них (неодноразово відбували покарання у місцях позбавлення волі), місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки.

З огляду на викладене та беручи до уваги наявність вказаних ризиків і продовження на території України строку дії воєнного стану, клопотання слідчого є обґрунтованим.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання винуватими, не є самостійною підставою для утримання їх під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від суду (рішення у справі «Ілойков проти Болгарії»).

Таке судове рішення у повній мірі буде відповідати вимогам як національного, так і європейського законодавства, тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття особи під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді… (рішення у справі «Хайредінов проти України»).

Зазначені обставини не дозволяють застосувати до підозрюваного альтернативні (інші) види запобіжних заходів, які, на переконання суду, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку, а тому клопотання обвинувачених та сторони захисту про зміну запобіжного не підлягає задоволенню.

Виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи, у зв`язку із складністю провадження, великим обсягом проведення слідчих дій та значною кількістю призначених експертиз, які з об`єктивних причин, не можуть бути виконанні у більш стислі строки, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не закінчено, а також дані про особу ОСОБА_7 , суд вважає реальною наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховався від органів досудового розслідування, так як він, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), вчинив особливо тяжкий злочин, таким чином він може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин; може знищити або сховати речі, які мають значення для даного кримінального правопорушення; може впливати на свідків, так як всі свідки у кримінальному провадженні є родичами і приятелями з якими підозрюваний тривалий час підтримує зв`язки, тому зможе впливати на них шляхом умовлянь змінити свідчення щодо обставин злочину та вчинити певні дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення інших доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також враховуючи обставини справи, які до цього часу не відпали і не зменшилися, що не дозволяє суду застосувати альтернативні види запобіжних заходів, а тому суд вважає необхідним продовжити його дію в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 січня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 331, 369, 372, 376, 392, 492 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.01.2024 року, згідно п. 2, ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у зв`язку із загибеллю людини.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, підозрюваному і його законному представнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1