ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1681/23

Провадження № 1-кп/568/158/23

"13" грудня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника потерпілої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу Радивилівського районного суду Рівненської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 23.10.2023р., за обвинуваченням :

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

та

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

22.10.2023р. близько 15 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території проміжного складу Філії «Дубенське лісове господарство», який знаходиться біля автодороги «Гоноратка-Білогорівка», діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до чужого майна, таємно викрали деревину дров`яну непромислового використання породи черешня, об`ємом 0,99 м3, належну філії «Дубенське лісове господарство» ДП «Ліси України», вартістю 836,00 грн., яку спільно помістили на гужову підводу, запряженою двома кіньми, та з якою покинули місце складу, тим самим отримали реальну можливість розпорядитися на власний розсуд викраденим майном, чим спричинили філії «Дубенське лісове господарство» ДП «Ліси України» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

22.10.2023р. близько 15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на території проміжного складу Філії «Дубенське лісове господарство», який знаходиться біля автодороги «Гоноратка-Білогорівка», діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до чужого майна, таємно викрали деревину дров`яну непромислового використання породи черешня, об`ємом 0,99 м3, належну філії «Дубенське лісове господарство» ДП «Ліси України», вартістю 836,00 грн., яку спільно помістили на гужову підводу, запряженою двома кіньми, та з якою покинули місце складу, тим самим отримали реальну можливість розпорядитися на власний розсуд викраденим майном, чим спричинили філії «Дубенське лісове господарство» ДП «Ліси України» матеріальну шкоду на зазначену суму.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Представник потерпілої особи в судовому засіданніОСОБА_6 пояснив, що 22.10.2023р. майстром складу було виявлено крадіжку деревини та підприємством в той же день було повідомлено про такий факт правоохоронні органи. По гарячим слідам було встановлено осіб, які скоїли крадіжку та повернуто майно в повному обсязі. Претензій матеріального характеру до обвинувачених він не має, просив суд суворо їх не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 22.10.2023р. близько 15 год. він разом з ОСОБА_4 , повертаючись гужовою підводою, запряженою двома кіньми, з лісового масиву, що на околиці с. Білогорівка, Дубенського району, Рівненської області, де здійснювали збір грибів та проїжджаючи проміжний склад філії «Дубенське лісове господарство», побачили заготовлену лісорубну продукцію, а саме деревину породи черешня. В цей момент в них виник умисел щодо викрадення деревини. Переконавшись, що їх ніхто не бачить, вони викрали деревину породи черешня та покинули склад. На теперішній час майнова шкода потерпілій особі відшкодована, шляхом повернення майна. Обвинувачений визнав себе винним в повному обсязі, щиро розкаявся в скоєному, просив суд суворо його не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 22.10.2023р. близько 15 год. він разом з ОСОБА_5 поверталися додому з лісу після збору грибів. Їхали вони на гужовій підводі, запряженою двома кіньми, що належить йому. Проїжджаючи повз складу філії «Дубенське лісове господарство», побачили заготовлену лісорубну продукцію, яка мала маркировку та, переконавшись, що немає власників чи інших сторонніх осіб, викрали деревину породи черешня, приблизно об`ємом 1 м3 та покинули з нею склад. Згодом вкрадене майно повернули потерпілій особі. Свою вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованому їм кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , заслухавши пояснення представника потерпілої особи, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу кожного із обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кожному з них злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення вкраденого. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, а також враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, щирому каятті, повному визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 з метою його виправлення та з метою попередження вчинення ним нових злочинів, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. В той же час, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, в зв`язку з чим, з урахуванням положень ст.75 КК України, вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення вкраденого. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, яке побудоване на критичній оцінці його протиправної поведінки, щирому каятті, повному визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 з метою його виправлення та з метою попередження вчинення ним нових злочинів, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. В той же час, суд дійшов переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, в зв`язку з чим, з урахуванням положень ст.75 КК України, вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На думку суду призначений вид покарання обраний у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 р. на речові докази підлягає скасуванню, відповідно до ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені судові витрати на проведення експертизи №СЕ-19/118-23/11897-ТВ від 09.11.2023 в розмірі 717,00 грн., у відповідності до правил ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають солідарному стягненню з обвинувачених на користь держави.

Запобіжні заходи не обиралися.

Керуючись ст.100, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати з кожного у розмірі 358,50 грн. (триста п`ятдесят вісім гривень п`ятдесят копійок), пов`язані з проведенням судової експертизи №СЕ-19/118-23/11897-ТВ від 09.11.2023.

Арешт накладений ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 25.10.2023 року на деревину породи «черешня» у вигляді дров, загальним об`ємом 0,99 м3 - скасувати.

Речовий доказ у справі: деревина породи «черешня» у вигляді дров, загальним об`ємом 0,99 м3, передані на відповідальне зберігання потерпілій особі - філії «Дубенське лісове господарство» ДП «Ліси України», після набрання вироком суду законної сили - вважати повернутим потерпілій особі.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Радивилівського районного суду ОСОБА_1