печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНСЕРВІС», на бездіяльність уповноваженою особою Державного бюро розслідування, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000301 від 04.04.2023 р. ,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНСЕРВІС», на бездіяльність уповноваженою особою Державного бюро розслідування, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000301 від 04.04.2023 р.

В обґрунтування доводів вимог скарги зазначено, що 06 квітня 2023 року слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 04.04.2023 року, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України, було проведено обшук території домоволодіння (земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний обшук проводився без наявності документів, які дозволяють проведення обшуку в законний спосіб в порядку ст. 234 КПК України.

За місцем обшуку слідчим був виявлений та вилучений транспортний засіб автомобіль «Toyota Land Cruiser, який належить на праві приватної власності ТОВ «АВТОБАНСЕРВІС», що посвідчується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до приписів ч. 5 статті 171 КПК України, слідчий (прокурор) повинен був не пізніше наступного робочого дня, тобто 07 квітня 2023 року, звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого у ТОВ «АВТОБАНСЕРВІС» майна, а саме автомобіля «Toyota Land Cruiser» 2022 р.в. чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Відтак, адвокат вказує, що арешт на транспортний засіб не був накладений, а тому має бути повернутий володільцю.

Також адвокат вказує, що з протоколу обшуку слідчим не наведено обґрунтованих доказів або навіть підозр, які б свідчили, що автомобіль «Toyota Land Cruiser» має хоча б якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження №0000301, а обґрунтування необхідності вилучення автомобіля тим, що в ньому «може бути вмонтований «сейф- схованка», яку не можливо виявити без відповідного обладнання» є нічим іншим як абсолютно необґрунтованим припущенням.

Так, кримінальне провадження № 0000301 внесено до ЄРДР за ч. 4 ст. 345 КК України, якою передбачено відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків або умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків вчинені організованою групою.

Адвокат вказує, що вище викладене свідчить про те, що вилучення та утримування (неповернення) автомобіля «Toyota Land Cruiser» законному власнику немає жодного значення для розслідування кримінального провадження №0000301, а відтак бездіяльність слідчого щодо неповернення автомобіля більш ніж протягом 2 місяців є протиправною та такою, що завдає збитків.

Крім цього, адвокат звернув увагу, що 06 квітня 2023 року, в межах кримінального провадження № 0000301, було проведено ряд обшуків та вилучено кілька транспортних засобів, які належать іншим особам. Втім, станом на сьогодні, ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2023р. по справі № 757/15974/23-к (номер судового провадження 1-кс-14368/23), 15.05.2023р. по справі № 757/15934/23-к (номер судового провадження 1-кс-14327/23), 15.05.2023р. по справі 757/17161/23-к (номер судового провадження 1-кс-15312/23), від 16.05.2023р. по справі 757/17339/23-к (номер судового провадження 1-кс-15456/23) задоволено скарги власників таких транспортних засобів та повернуто їм належні на праві власності автомобілі у зв`язку з тим, що вилучені транспортні засоби не мають жодного значення для розслідування кримінального провадження № 0000301, в межах якого проводився обшук та його вилучення.

Адвокат в судове засідання подав заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати у його відсутнсоті.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність представника органу досудового росзлідування, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що 06 квітня 2023 року слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 04.04.2023 року, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України, було проведено обшук території домоволодіння (земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до протоколу обшку, який долучено до скарги вбачається, що обшук проводився, на підставі ст. 233 КПК України.

Так, згідно з описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) від 06 квітня 2023 року, що є додатком до протоколу проведеного обшуку від 06 квітня 2023 року, зокрема і вилучено транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» 2022 р.в. чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано частиною першою ст. 306 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, судовим розглядом встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 06 квітня 2023 року слідчим першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 04.04.2023 року, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України, було проведено обшук території домоволодіння (земельної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, вилучений транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» 2022 р.в. чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 належить ТОВ «АВТОБАНСЕРВІС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.09.2022.

В силу положень ст.ст. 22, 26 КПК України, вказані при зверненні зі скаргою обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій, адже ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід зазначити, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Так, судовим розглядом встановлено, що відповідно до протоколу невідкладного обшуку від 06 квітня 2023 року, проведеного до постановлення ухвали слідчого судді, було вилучено вище вказане майно і котре станом на день постановлення ухвали слідчим суддею у цьому судовому провадженні власнику не повернено.

Поряд з цим, і стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів того, що слідчий чи прокурор невідкладно після проведення 06 квітня 2023 року невідкладного обшуку звернулися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку та / або на вказане вище майно накладено арешт.

Відтак, вищезазначене вилучене майно - є тимчасово вилученим майном, а тому має застосовуватися порядок, передбачений пунктом 3 частини першої ст. 169 КПК України, та процедура за частиною п`ятою ст. 171, частиною шостої ст. 173 цього Кодексу.

Органом досудового розслідування не надано відомостей та не долучено доказів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання зазначеного вище майна, дозвіл на вилучення якого ухвалою слідчого судді не було надано та що на нього було би накладено арешт як на тимчасово вилучене, у відповідності до частини п`ятої статті 171 КПК України.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені частиною третьою ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Так, при постановленні цього рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним частиною другою ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння товариства належним йому майном.

Відтак, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1-100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 від 04 квітня 2023 року, повернути вилучене під час обшуку 06 квітня 2023 року, проведеного за адресою: Київська обл., с. Лісники, вул. Гайова, буд. 99, майно, що належить на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБАНСЕРВІС»: транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» 2022 р.в. чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1