Провадження № 1-кп/947/1241/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження за №0000902 від 11.07.2023 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, українки, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 року о 19.00 годин інспектор взводу № 1 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор взводу № 1 роти № 5 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , заступили на патрулювання з охорони публічної безпеки та порядку на території м. Одеси та Одеської області.

11.07.2023 року о 01.59 годин отримавши виклик «Порушення тиші» ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прибули до багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та піднялись на восьмий поверх другої парадної вказаного багатоповерхового будинку, де виявили групу осіб, які гучно спілкувалися між собою, та повідомили їм, що невстановленими особами стосовно ОСОБА_6 вчинені протиправні дії.

Під час встановлення обставин події, до них підійшла ОСОБА_6 , яка в агресивній формі почала висловлювати невдоволення роботою поліцейських.

Побачивши агресивну поведінку ОСОБА_6 інспектор взводу №1 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 та інспектор взводу № 1 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , виконуючи свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки та порядку, закликали присутніх громадян та ОСОБА_6 заспокоїтися та надати можливість виконувати свої службові обов`язки.

В цей же день та час, ОСОБА_6 , яка перебувала на сходинковому майданчику восьмого поверху другої парадної багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вирішила застосувати до інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 , фізичне насилля та спричинити йому тілесні ушкодження у зв`язку виконанням ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння працівнику правоохоронного органу побоїв та тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , 11.07.2023 року о 02.11 годин, знаходячись на сходинковому майданчику восьмого поверху другої парадної багатоповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу, знаходиться у однострої зі спеціальним жетоном № НОМЕР_1 , умисно, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, нанесла кулаком правої руки один удар в область обличчя інспектору взводу №1 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дії ОСОБА_6 , працівнику правоохоронного органу ОСОБА_4 під час виконання ним покладених на нього службових обов`язків щодо забезпечення публічної безпеки та порядку були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, крововилив в слизову оболонку нижньої губи, яка викликала розлад здоров`я строком понад шести, але не більше як 21 день і за цим критерієм згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надала наступні покази.

Так, обвинувачена пояснила, що 11.07.2023 року вночі вона перебувала у гостях у сусідки, де в неї виник конфлікт, в результаті якого хлопець з компанії, з якою вона відпочивала, розбив їй голову, у зв`язку з чим інша її сусідка викликала поліцію. Коли прибули поліцейські, вони почали з`ясовувати обставини конфлікту. В ході спілкування вона дійсно вдарила кулаком правої руки в обличчя інспектора поліції ОСОБА_4 . Вона бачила, що поліцейські одягнені у формений одяг та розуміла, що вони перебувають при виконанні своїх службових обов`язків.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаялась, просила суворо не карати та просила розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість. Також, обвинуваченій було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кримінального стягнення, не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, особу обвинуваченої, а саме її позитивну характеристику за місцем проживання, що має сім`ю та постійне місце проживання, з 13.02.2015 року по теперішній час здійснює догляд на непрофесійній основі за особою з інвалідністю 1 групи (чоловіком), її щире каяття в скоєному, що в залі судового засідання вибачилась перед потерпілим, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також враховує думку потерпілого, який вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Враховуючи вищезазначені встановлені судом обставини, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1