Справа №295/2472/24
УХВАЛА

Іменем України

17.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000572, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні вказано, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000572 від 16.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кроимінальному провадженні встановлено, що відповідно до наказів №43 від 11.02.2019, №26 від 26.01.2024, №36 від 05.02.2024 старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду водія 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військовій частині НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей,

Відповідно до вимог ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

16.02.2024 приблизно о 12 год. 25 хв. ОСОБА_5 перебував поряд із приміщенням магазину «Продукти», що за адресою: Привокзальний Майдан, 6А, м. Житомир, де помітив поряд припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2106» в кузові зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

У вищезазначений день, час та місці, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, ОСОБА_5 через незачинені дверцята проник до вказаного транспортного засобу та за допомогою ключів, які потерпілий ОСОБА_7 залишив в замку запалення, привів двигун у дію і розпочав рух, однак був зупинений за кермом вказаного транспортного засобу працівниками поліції по вул. Східній, поблизу буд. 86, що у м. Житомирі.

Зі змісту клопотання вбачається, що вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, сторона обвинувачення підтверджує зібраними доказами, зокрема: протоколом заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 16.02.2024; протоколами огляду місця події від 16.02.2024; протоколом огляду предметів від 16.02.2024; постановами про визнання та приєднання речових доказів у кримінальному проваджені від 16.02.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, однак підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів повністю КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує ймовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано слідчою тим, що підозрюваний являється військовослужбовцем та може залучатись до виконання бойових завдань, у зв`язку з чим може бути відкомандирований до інших військових частин, що буде перешкоджати здійсненню досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК Країни.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити. Пояснив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри та сукупність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину визнав. Пояснив, що не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду .

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, наведені прокурором, є недоведеними, доказів на їх обґрунтування прокурором не надано, підозрюваний не переховувався та не переховується від органів досудового розслідування. Крім цього, зазначила, що ОСОБА_5 перебував у психологічно тяжкому стані, оскільки посварився з дружиною.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, адвоката, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

17.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

16.02.2024 о 12 год. 35 хв. відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою та п`ятою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в сукупності долучені до клопотання документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пункти 56і 59, з подальшими посиланнями). Запобіжний захід - в будь-якому випадку впливає перш за все на поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не повинен підміняти собою покарання за вчинення злочину, адже вирішення таких питань є завданням більш пізніх етапів кримінального провадження. В свою чергу, абстрактна можливість перешкоджати кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення - є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні ЄСПЛ у справі Ходорковський проти росії, зазначається, що обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо тільки в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя - не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. При цьому, арешт буде прийнятним в світлі положень Конвенції тільки тоді, коли «обов`язок, передбачений законом» не може бути виконано більш м`якими засобами.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких обвинувачується.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що зміст поданого слідчою клопотання не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки в ньому взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не наведено таке обгрунтування і прокурором в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України. Дослідивши надані стороною обвинувачення докази в обґрунтування клопотання, слідчим суддею встановлено достатньо підстав стверджувати, що дії підозрюваного містять ознаки вчинення злочину.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим і прокурором не надано достатньо вагомих доказів в їх сукупності, які б дали слідчому судді підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, від органів досудового розслідування не переховується, відсутність в клопотанні викладу обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання встановленому в судовому засіданні одному ризику, слідчий суддя дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до частини 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 185, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та зміну місця роботи;

3) уникати спілкування зі свідками в межах даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожткового иінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 особистого зобов`язання, покласти на слідчого ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1