В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/14154/23 (пр. № 1-кп/201/476/2024), відомості про яке 02 листопада 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Сколе, Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, одруженого, особи пенсійного віку, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні аптеки під назвою - «Не болей», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_5 , в ході якого, на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , у нього раптово виник умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому.

Далі, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, наніс кулаком своєї правої руки 1 (один) удар в область підборіддя, після чого наніс ще 1 (один) удар кулаком своєї лівої руки в область підборіддя потерпілому ОСОБА_5 .

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: садно підборіддя зліва, скол шостого зуба нижньої щелепи справа. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 , відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином умисні дії ОСОБА_4 виразилися у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність таких, що його обтяжують, а отже, ці дані, з урахуванням вищевикладеного, свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді штрафу буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 314, 369-372, 477 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Речові докази CD-R диск марки «My Media», 700 mb зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1