Справа № 466/8008/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/895/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000386 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Встановлено, що строк дії даної ухвали закінчується 30 вересня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що прокурором невірно заначено відомості про нього, оскільки він є одружений, має малолітню доньку 2019 р.н., тобто у нього міцні соціальні зв`язки, по місцю проживання та праці характеризується позитивно. Судовий розгляд відбувався за участю іншого адвоката, який зі справою не знайомий. Клопотання про продовження запобіжного заходу вручено 02.08.2023 а не за п`ять днів, як передбачено КПК. Стороною обвинувачення не надано обґрунтованих доводів для утримання його під вартою, потерпілий в суд не прибув, а свідків кримінального правопорушення немає. За час утримання його під вартою з 05.01.2023 до 31.07.2023 не проведено жодних слідчих дій.

У провадженні суду першої інстанції перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000386 від 07.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_6 . У підготовчому судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за фактом вчинення останнім 06 березня 2023 року, приблизно о 20 год. 00 хв., у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який раптово виник між ним та ОСОБА_8 , під впливом умислу на протиправне заподіяння смерті останній, нанесення кулаками обох рук, а також дерев`яною палкою, довжиною приблизно 118,2 см, діаметром приблизно 2,7 см, численних ударів в голову, обличчя, грудну клітину, живіт, по руках та ногах потерпілої ОСОБА_8 , крім цього, в ході побиття потерпілої, обвинуваченим ОСОБА_6 тупим твердим предметом з ребром або двохгранним кутом, нанесено один удар по тім`яній ділянці голови потерпілої ОСОБА_8 , чим спричинено потерпілій, відповідно до висновку судово-медичного експерта КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 300/2023 від 07.04.2023, тупу травму голови у вигляді забійної рани у тім`яній ділянці зліва, синець на верхній повіці правого ока, синець у лівій навколоорбітальній ділянці, підшкірну гематому у лівій лобно-скроневій ділянці з переходом на ліву щоку до рівня верхньої третини шиї, садно на верхній губі по центру, забійну рану на верхній губі зліва з крововиливом навколо, синець на підборідді зліва, синець на підборідді справа, синець у правій лобно-скроневій ділянці з переходом на щоку, синець на правій вушній раковині, крововиливи у м`які покриви голови у правій лобно-скроневій ділянці і у лівій тім`яній ділянці, крововиливи під тверду мозкову оболонку (субдуральна гематома вагою біля 35 грам), крововиливи під м`які мозкові оболонки у правій лобній, лівій тім`яній, у лівій та правій скроневих частках по базальній поверхні, під оболонки стовбура головного мозку та мікроскопічно виявлені крововиливи у лівій та правій лобних долях, лівій потиличній долі, лівій долі мозочка, в правій та лівій скроневій, правій та лівій тім`яній, правій потиличній, правій долі мозочка, довгастому мозку, крововиливи у тканину варольєвого моста; тупу травму грудної клітки у вигляді множинних синців на грудній клітці по центру з переходом на ліву бокову поверхню, трьох підшкірних крововиливів на спині зліва у поперековій ділянці та на рівні 7-12-го ребер, крововиливів у м`язи грудей справа від середньо-ключичної лінії до передньо-пахвової лінії від рівня 2-го до 8-го ребер і зліва по передньо-пахвовій лінії на рівні 5-9-го ребер, прямих переломів ребер справа 2, 3, 4, 5, 6-го по середньо-ключичній лінії, 7-го по передньо-пахвовій лінії та 6, 7, 8-го по лопатковій лінії та прямих переломів 6, 7, 8, 9-го ребер зліва по передньо-пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври з масивними крововиливами в міжреберні м`язи, забою тканини правої легені.

Внаслідок отриманих вказаних вище тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_8 померла, а саме враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ділянці голови та грудної клітки, тупа поєднана травма голови та грудей утворилась від неодноразової дії тупих твердих предметів по різних ділянках голови та грудної клітки, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення та в даному випадку перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Також внаслідок нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 за вказаних вище обставин тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 заподіяно множинні синці на животі, на правому коліні та по зовнішній поверхні правої гомілки, по внутрішній і зовнішній поверхні лівої гомілки, на лівому лікті та на лівому передпліччі, синці на правій стопі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у зв`язку зі смертю не перебувають.

Під час вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу, про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що при вирішенні клопотання з`ясовано, що не змінилися обставини, які стали підставою для обрання ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу, як і не змінилася обстановка, котра дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Суд першої інстанції врахував, що на даний час існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 умисного особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, взято до уваги, що злочин вчинений ОСОБА_6 із застосуванням фізичного насильства до потерпілої; також враховано вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції крім того заначив, що по даній справі судовий розгляд не розпочато, не допитано обвинуваченого та інших осіб по справі. Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному (обвинуваченому) не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.

Крім того враховано, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин із застосуванням насильства до потерпілої, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення нових злочинів із застосуванням насильства. Відтак існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинити інше насильницьке кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, скерував до суду апеляційної інстанції клопотання про підтримку апеляційних вимог обвинуваченого та прохання обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду справи у відсутність його захисника.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали контрольного провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватись від суду, також обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність, що в сукупності свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім цього, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинити інше насильницьке кримінальне правопорушення. Вказане свідчить про неможливість запобігання даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, беручи до уваги обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , а також застосування насильства до потерпілої та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції вважав за необхідне обрати запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення застави.

На переконання колегії суддів жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням зазначеного вище є безпідставним доводи апелянта про можливість зміни йому запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Ураховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000386 якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: