Справа № 367/9613/23
Провадження №1-кп/367/1016/2023
УХВАЛА

Іменем України

про призначення справи до судового розгляду

22 листопада 2023 м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені справу по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 296 КК України.

21 листопада 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про призначення справи до судового розгляду та про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор», зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, на строк 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 просять змінити запобіжний захід на більш м`який.

Потерпілий ОСОБА_4 не наполягає на продовженні запобіжного заходу, вважає, що обвинувачений буде корисний не в ізоляторі, а на військовій службі, оскільки є цінним бійцем, не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Потерплий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутністю.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, заперечення обвинуваченого та його захисника, а також позицію потерпілого, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Пунктом 15 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Підстав для прийняття рішення, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

Заслухавши думку прокурора про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, обвинуваченого, захисника, потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора наразі підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час розгляду в суді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд констатує, що в межах судового розгляду не допитано свідків, не досліджено матеріали справи, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного злочину проти громадського порядку, хоч зараз він все і визнає та розкаються, однак ці обставини мають бути встановлені під час судового розгляду, обвинувачений раніше не судимий, суд враховує вік, стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, які не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, а тому суд вважає, що необхідно продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення численних інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

При обранні запобіжного заходу також враховується та обставина, що будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції в судовому засіданні обвинуваченим не надано, інших даних щодо стану здоров`я (наявності тяжких захворювань та інших протипоказань) не добуто, що свідчить про можливість тримання обвинуваченого ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено та стороною захисту в судовому засіданні не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За повідомленням прокурора здійснення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наразі неможливе на гауптвахті, а тому суд вважає за можливе залишити обвинуваченого під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 178, 314 - 316, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 15 годину 00 хвилин 06 грудня 2023 року.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, проводити одноособово.

Викликати в судове засідання учасників процесу.

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обчислювати з 22 листопада 2023 року по 20 січня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення оголошено 24 листопада 2023 року о 10 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1