Номер провадження 1-кс/404/3919/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000170, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівки Кропивницького району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням у вказаному кримінальному провадженні, яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 22.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданих їй влади та службового становища.

Згідно з клопотанням слідчого досудовим розслідуванням встановлено, що Наказом ГУ ДСНС у Кіровоградській області № 106 від 26.03.2021 майора служби цивільного захисту ОСОБА_5 за його згодою призначено начальником караулу 1 державної пожежно-рятувальної частини міста Кропивницький 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Кіровоградській області (далі 1 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Кіровоградській області).

Таким чином, станом на 26.03.2021 ОСОБА_5 набув статусу працівника правоохоронного органу, представника влади та, з урахуванням положень ч.3 ст.18, примітки 1 до ст.364 КК України, також статусу службової особи. За викладеного вище, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України ОСОБА_5 , як посадова особа органу державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням приписів п.п.«д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_5 як особі начальницького складу служби цивільного захисту забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких йому осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням ним діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Незважаючи на викладене, усвідомлюючи, що він обіймає посаду начальником караулу 1 ДПРЧ 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Кіровоградській області, має спеціальне звання «майор служби цивільного захисту», є працівником правоохоронного органу та представником держави, діючи на порушення викладених вище імперативних вимог законодавства України з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 21.09.2023 у ході приватної бесіди з раніше знайомим йому ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел на незаконне збагачення за рахунок одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вчинення ОСОБА_5 дій з використанням наданих йому влади та службового становища: будучи обізнаний із тим, що ОСОБА_7 перебуває в пошуках роботи, відповідаючи на питання останнього щодо наявності вакантних посад в очолюваному ОСОБА_5 структурному підрозділі ГУ ДСНС у Кіровоградській області, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про наявність у очолюваному ним підрозділі вакантної посади та запевнив останнього у його можливостях допомогти ОСОБА_7 працевлаштуватися на відповідну посаду, одночасно висунувши йому вимогу щодо надання ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів Сполучених Штатів Америки як необхідної та обов`язкової передумови для успішного працевлаштування до ГУ ДСНС у Кіровоградській області.

При цьому, роз`яснюючи ОСОБА_7 порядок працевлаштування до ГУ ДСНС у Кіровоградській області, ОСОБА_5 додатково наголосив, що частину з повідомленої ним суми грошових коштів у сумі 400 (чотириста) доларів Сполучених Штатів Америки ОСОБА_7 має передати ОСОБА_5 під час, передачі необхідного для працевлаштування пакета документів, а залишок у сумі 1100 (одна тисяча сто) доларів Сполучених Штатів Америки після працевлаштування та отримання першої заробітної плати на відповідній посаді.

Маючи потребу в роботі та будучи переконаний ОСОБА_5 в тому, що наслідком відмови від висунутої ОСОБА_7 . ОСОБА_5 вимоги надати останньому грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США стане подальша відмова ОСОБА_7 у працевлаштуванні до ГУ ДСНС у Кіровоградській області, останній був вимушений погодитися на висунуту йому ОСОБА_5 вимогу.

Разом із тим, розуміючи протиправність відповідної вимоги ОСОБА_5 , 21.09.2023 ОСОБА_7 звернувся до Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області з відповідною заявою.

У подальшому, реалізуючи кримінально-протиправний умисел на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_7 , що виник за викладених вище обставин, 23.09.2023 близько 07 год. 25 хв., перебуваючи біля входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м.Кропивницький, вул.Вокзальна, 20/1, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину з попередньо обумовленої ОСОБА_5 неправомірної вигоди за вчинення останнім дій із працевлаштування ОСОБА_7 до ГУ ДСНС у Кіровоградській області з використанням наданих йому влади та службового становища в сумі 200 (двісті) доларів США.

Продовжуючи реалізацію кримінально-протиправного умислу на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_7 , що виник за викладених вище обставин, 26.09.2023 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, другу частину з попередньо обумовленої ОСОБА_5 неправомірної вигоди за вчинення останнім дій із працевлаштування ОСОБА_7 до ГУ ДСНС у Кіровоградській області з використанням наданих йому влади та службового становища в сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

Продовжуючи реалізацію кримінально-протиправного умислу на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_7 , що виник за викладених вище обставин, 12.10.2023 близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, зателефонував ОСОБА_7 та повідомив останньому про необхідність передати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі від 1300 (одна тисяча триста) до 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з метою пришвидшення розгляду попередньо наданих ОСОБА_7 . ОСОБА_5 документів, наданих для працевлаштування до ГУ ДСНС у Кіровоградській області. На виконання наданої ОСОБА_5 вказівки 12.10.2023 близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_7 здійснив переказ власних коштів в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень на попередньо повідомлений йому ОСОБА_5 банківський рахунок останнього.

Завершуючи реалізацію скоригованого в бік збільшення розміру неправомірної вигоди кримінально-протиправного умислу на незаконне збагачення за рахунок ОСОБА_7 , що виник за викладених вище обставин, 24.11.2023 близько 12 години 24 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, залишок попередньо обумовленої та в подальшому збільшеної ОСОБА_5 суми неправомірної вигоди за вчинення останнім дій із працевлаштування ОСОБА_7 до ГУ ДСНС у Кіровоградській області з використанням наданих йому влади та службового становища в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, після чого був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів у порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до внесеного клопотання та долученого повідомлення про підозру дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданих їй влади та службового становища.

На обґрунтування клопотання до матеріалів клопотання долучено:

1) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000170 від 22.09.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України;

2) заяву ОСОБА_7 від 21.09.2023;

3) повідомлення Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області №61/5/1/8842нт від 22.09.2023;

4) протоколи допиту свідка ОСОБА_7 від 22.09.2023, 23.09.2023, 26.09.2023, 13.10.2023, 14.10.2023;

5) протокол огляду та вручення грошових коштів від 23.09.2023;

6) протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24.11.2023.

Під час досудового розслідування 25.11.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили обрати альтернативний запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, у визначений час або інший більш м`який.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, матеріали клопотання (а.с.10-70) містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданих їй влади та службового становища.

При цьому, слідчий суддя враховує, що практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року Європейський суду з прав людини вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Проте, оцінюючи обґрунтованість висунутої підозри та кваліфікацію дій ОСОБА_5 слідчий суддя враховує таке.

Диспозицією частини 3 ст.368 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданих їй влади та службового становища у разі наявності наступних кваліфікуючих ознак: якщо предметом діяння була неправомірна вигода у великому розмірі або діяння вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Натомість, як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_5 та внесеного клопотання при кваліфікації дій обвинуваченого не наведено жодної кваліфікуючої ознаки, наявність якої є обов`язковою для кваліфікації дій особи саме за ч.3 ст.368 КК України.

Таким чином, як у повідомленні про підозру, так і в клопотанні сторони обвинувачення фактично викладено положення кримінального закону, які відповідають кваліфікації дій за ч.1 ст.368 КК України.

Безумовно слідчий суддя враховує вказану обставину, а також керується тим, що здійснює розгляд клопотання у межах тверджень, викладених у ньому та повідомленні про підозру.

При цьому, згідно з санкцією ч.1 ст.368 КК України за вчинення вказаного злочину передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.368 КК України, є нетяжким, а злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Положеннями ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

- до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує (пункт 1);

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (пункт 3);

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4).

Конституцією України у статті 62 визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, що також визначено у ч.4 ст.17 КПК України.

Таким чином, на переконання слідчого судді, із врахуванням фактичної правової кваліфікації дій підозрюваного (наведеними положеннями Закону України про кримінальну відповідальність), які відповідають нормі ч.1 ст.368 КК України, оскільки вказаний злочин є нетяжким, зважаючи на норми п.п.1, 3 ст.177 КПК України та те, що ОСОБА_5 є несудимою особою, під час розгляду клопотання прокурор мав довести, що перебуваючи на волі підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Вказані обставини не наведені у самому клопотанні, як і не надано слідчому судді жодного доказу на їх підтвердження. При цьому, фактично ОСОБА_5 затримано одразу після того, як вказано у клопотанні він вчинив кримінальне правопорушення, тобто він не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджав кримінальному провадженню та йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України у суду відсутні законні підстави застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно особи, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, у разі недоведення перелічених обставин.

З огляду на обставини, які впливають на обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_5 , оцінку якої надано раніше, слідчий суддя згідно з вимогами ст.178 КПК України враховує також, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є корупційним, умисним, який пов`язаний з використанням наданої влади з корисливим мотивом, направлений на особисте збагачення, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, що підтверджує ризики, заявлені стороною обвинувачення, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, щодо його можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження. З огляду на займану посаду, ОСОБА_5 має знайомих в правоохоронній системі, тому може здійснити спроби щодо використання вказаних зв`язків з метою перешкоджання кримінальному провадженню, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування знаходиться на початковій стадії.

Водночас, слідчий суддя враховує також відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, з постійним місцем проживання, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має сталі соціальні зв`язки та відомості про порушення ним раніше вимог законодавства відсутні.

Отже, сукупність раніше викладених і встановлених обставин, зважаючи на обґрунтованість підозри, вимоги п.3 ч.2 ст.183 КПК України наявність на утриманні останнього малолітньої дитини, вказує на те, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання доведеним перед слідчим суддею ризикам. Крім того, застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не заперечувалося останнім.

З огляду на викладені обставини, а також дані про особу ОСОБА_5 , згідно з якими він має постійне місце проживання, а також утримує малолітню дитину, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігання раніше вказаним ризикам можливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж найсуворішій, який пропонує застосувати сторона обвинувачення. При цьому доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді тримання під вартою суперечать вимогам законодавства та є непереконливими з приводу того, що запобігання вказаним раніше ризикам неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно із вимогами ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.

Отже, враховуючи відсутність необхідних умов, зокрема, передбачених п.3 ч.2 ст.183, п.3 ч.1 ст.184 КПК України, для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не доведено те, що запобігання вказаним у клопотанні ризикам, частина з яких доведена під час судового розгляду, неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

У зв`язку з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 та вважає доцільним застосувати до нього в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло, поклавши на підозрюваного обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

При цьому, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах двохмісячних строків досудового розслідування, які завершуються відповідно 24.01.2024 року, із врахування того, що ОСОБА_5 затримано 24.11.2023 року.

За викладених обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто з 24.11.2023 року по 24.01.2024 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою місця проживання по АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали визначити до 24.01.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 до 24.01.2024 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а також для контролю за виконанням - слідчому та прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло по АДРЕСА_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1