Єдиний унікальний № 946/4804/20
Провадження № 1-кп/946/120/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

12 січня 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000316, за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, українець, освіта середня, офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за його відсутності в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2023 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про застосування відносного нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 29 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 в пункті пропуску «Каланчак» виїхав за межи України та не перетинав у зворотному напрямку кордон України на в`їзд до України, через що його оголошено в міжнародний розшук, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду. Крім того, прокурор просить застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки останній ухилився від явки до суду, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Прокурор у клопотанні також посилається на те, що є підстави для розгляду клопотання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України. При цьому прокурор зазначає, що слід розмежовувати процедуру оголошення особи у міжнародний розшук, яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедури міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні, яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним наказом від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2020 року за № 849/35132 (далі - Інструкція від 17 серпня 2020 року). Крім того, зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України випливає, що видача особи в Україну (екстрадиція) може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою. З огляду на викладене, постановою прокурора від 10 січня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, ухвалою суду оголошений у розшук. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглядається судом за відсутності обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Судове засідання проводиться без участі потерпілого, оскільки ст. 193 КПК України його участь у судовому засіданні щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не передбачена.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в період часу з 01 по 03 лютого 2020 року таємного викрадання чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у сховище, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України.

23 червня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

31 липня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено для розгляду до Ізмаїльського міськрайонного суду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду 24 березня 2023 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а судове провадження зупинене до його розшуку.

Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПСУ від 27 жовтня 2023 року 29 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 в пункті пропуску «Каланчак» виїхав за межи України.

Постановою прокурора від 10 січня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 оголошений в міжнародний розшук.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розділом ІV Інструкції від 17 серпня 2020 року визначений порядок запитування публікації оповіщень Генеральним секретаріатом Інтерполу. Згідно п. 1 вказаного розділу Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ (структурний підрозділ центрального органу управління поліції, який забезпечує реалізацію повноважень Національної поліції України із здійснення представництва та виконання зобов`язань України в Інтерполі та повноважень Національної поліції України як Національного центрального бюро Інтерполу) запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну. Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення (додаток 1), а також певну інформацію та документи, серед яких завірену копію ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ у разі одержання запитів/звернень здійснює їх попередню оцінку щодо обґрунтованості, повноти, правильності оформлення, відповідності правилам Інтерполу.

А згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ та уповноважений територіальний підрозділ (структурні підрозділи територіальних органів поліції, які забезпечують взаємодію територіальних (регіональних) підрозділів (органів), управлінь правоохоронних органів України з компетентними органами іноземних держав щодо боротьби із злочинністю в межах діяльності Інтерполу) повністю або частково відмовляють у виконанні запиту/звернення, у тому числі у випадку, якщо запит/звернення підготовлені з порушенням вимог цієї Інструкції.

Крім того, з п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України випливає, що до клопотання про видачу особи в Україну обов`язково додається засвідчена копія ухвали суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Системний аналіз зазначених нормативно-правових актів дає підстави суду погодитися з посиланнями прокурора на те, що оголошення у міжнародний розшук осіб є відмінним від запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Крім того, із зазначених нормативно-правових актів випливає, що для того, щоб правоохоронний орган мав можливість звернутися до уповноваженого підрозділу, а останній в послідуючому до Генерального секретаріату Інтерполу із запитом публікації Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну, обов`язково є необхідна наявність ухвали суду про тримання особи під вартою.

Більше того, вказана Інструкція від 17 серпня 2020 року взагалі не містить поняття міжнародний розшук, яке використовується в ч. 6 ст. 193 КПК України, та не врегульовує питання оголошення розшуку осіб, які ухилилися від органів досудового розслідування чи суду. Натомість ст. 281, 335 КПК України встановлюють підстави та порядок оголошення розшуку підозрюваного, обвинуваченого, за змістом яких розшук оголошується постановою слідчого або прокурора, у тому числі, якщо підозрюваний перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик, а також ухвалою суду, якщо обвинувачений ухилився від суду. При цьому, згідно ст. 335 КПК України, якщо розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошений ухвалою суду, то організація її виконання доручається слідчому та/або прокурору, які, у свою чергу, уповноважені здійснювати розшукові заходи, у тому числі відповідно до ст. 281 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що є дані про те, що обвинувачений ОСОБА_4 виїхав за межі України, то він обґрунтовано оголошений постановою прокурора у міжнародний розшук, у зв`язку з чим є підстави для розгляду клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, якими суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор доведе наявність всіх обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого, за змістом глави 18 розділу II КПК України, є однією з обов`язкових підстав для обрання запобіжного заходу, але з урахуванням специфіки вітчизняного кримінального процесуального законодавства на цій стадії кримінального провадження (стадія судового розгляду) суд позбавлений можливості робити висновки про наявність обґрунтованої підозри до оцінки досліджених доказів та до ухвалення вироку по суті. Також, висловлення судом думки щодо наявності обґрунтованої підозри без ухвалення вироку суперечитиме загальним засадам кримінального провадження. Тому у цьому питанні суд повністю покладається на висновки, викладені в обвинувальному акті.

Про ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, а також про те, що він переховується від суду, свідчить те, що він не з`явився за викликами в судові засідання, а також те, що він виїхав за межі України, у зв`язку з чим був оголошений його міжнародний розшук, тобто в даному випадку доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду.

При вирішенні клопотання прокурора, суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (29 років на час постановлення ухвали, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); а також те, що хоча у обвинуваченого і є соціальні зв`язки, але з огляду на те, що він залишив територію України, вони не є міцними.

Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 на виклики суду в судові засідання не з`являвся, виїхав за межі України з метою ухилитися від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеному ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому в силу ч. 6 ст.193 КПК України після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області) суд за його участю має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне встановити строк закінчення дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладеного, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, ч. 3 ст. 315, 370 - 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області).

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн (50 х 3028грн = 151400грн). Обвинувачений або застовадавець мають право у будь - який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави. У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора; 2) не відлучатися за межі міста Ізмаїл та Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду або прокурора; 3) повідомляти суд чи прокурора про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1