Справа № 287/2849/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будки, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, фізичної особи - підприємця, раніше не судимого, -

по ст.286 ч.2 КК України; -

в с т а н о в и в:

24.09.2023 року близько 13 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Primastar», р/н НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , та рухаючись заднім ходом з подвір`я власного домогосподарства по АДРЕСА_1 , в порушення п.п. 2.3 б), п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом не повинен створювати небезпеку іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , перебувавшого позаду автомобіля, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 б), 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

В ході підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що за згодою потерпілої на укладення угоди до початку підготовчого судового засідання між ним та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, завдані збитки відшкодував.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

22 грудня 2023 року у кримінальному провадженні із наданням потерпілою письмової згоди прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам кримінально-процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого клопотали про затвердження угоди. Потерпіла зазначила, що дала згоду на укладення угоди та не заперечила проти її затвердження.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення у скоєнні якого ОСОБА_4 беззаперечно визнає себе винуватими згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно заяви потерпіла ОСОБА_4 надала згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризуються позитивно, на утриманні має малолітню дитину, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, надання потерпілою письмової згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом. Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався, що обвинувачений розуміє положення ст.474 ч.4 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі є процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз у розмірі 5736 грн., які підлягають стягненню із обвинуваченого в прибуток держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 грудня 2023 року між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Процесуальні витрати в сумі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн., пов`язані з проведенням судових інженерно-транспортних експертиз стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в прибуток держави.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Nissan Primastar», р/н НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль марки «Nissan Primastar», р/н НОМЕР_1 , який переданий під розписку ОСОБА_4 , - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченими виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1