ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/9164/23

Провадження № 11-сс/4820/410/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 20 жовтня 2022 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 вересня 2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000443 від 20 жовтня 2022 року до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армянськ, АР Крим, громадянина України, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично утримується в ДУ «Райківецька виправна колонія №78», має судимості,

та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 24 листопада 2023 року включно.

Визначено заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 грн в разі внесення якої, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматись від спілкування з свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, постановлено заставу звернути в доход держави.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 24 листопада 2023 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що не відповідає законодавству.

Зокрема, посилався на те, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього є передчасним та не підтверджується доказами його винуватості.

Так, інкриміновані йому кримінальні правопорушення є надуманими.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги підозрюваного; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000443, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

27 вересня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме що: « ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, під час відбування покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія №78» за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, ч.3, 186 ч.3, 70 КК України, не бажаючи ставати на шлях виправлення, порушуючи норми, що регламентують порядок й умови утримання осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі у виправних колоніях, передбачені КВК України, та правила внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, а також загальноприйняті правила поведінки в суспільстві, переслідуючи корисливу мету направлену на отримання незаконного прибутку, вирішив під час перебування у ДУ «Райківецька виправна колонія №78» вчинити нові умисні кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме, всупереч вимогам ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.ст.2, 7, 12, 25, 26, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до списку № 1 таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, здійснити незаконні придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збути в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» та ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» наркотичних засобів для подальшого незаконного збуту серед ув`язнених осіб, які перебувають у вказаній установі.

З вказаною метою ОСОБА_7 , відбуваючи покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія №78», вступив у злочинну змову із ув`язненим цієї ж установи ОСОБА_9 , та діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив направлений отримання незаконного прибутку від засуджених осіб, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі, з метою незаконного постачання на територію вказаних вище установ заборонених в обігу речовин, зокрема наркотичних засобів, залучили до вказаної незаконної діяльності жителя м. Чернівці Чернівецької області ОСОБА_10

27 вересня 2023 року старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного: заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити певні дії, передбачені КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду вважав доведеними обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу і слідчий суддя вважає її достатньою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до висновку, що є підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Так, запобіжний захід застосовується виключно задля запобігання встановленим ризикам, факт існування яких є доведеним стороною обвинувачення.

Визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Дана підозра є обґрунтованою, оскільки на її підтвердження надано: протокол огляду місця події від 14 березня 2023 року, висновок експерта №СЕ-19/123-23/2028-НЗПРАП віл 20 березня 2023 року, протокол огляду місця події від 22 березня 2023 року, висновок експерта № СЕ-19/123-23/3202-НЗПРАП від 03 квітня 2023 року, протокол огляду місця події від 18 квітня 2023 року, висновок експерта № СЕ-19/123-23/7638-НЗПРАП від 27 липня 2023 року, протокол огляду місця події від 08 серпня 2023 року, висновок експерта № СЕ-19/123-23/8551-НЗПРАП від 14 серпня 2023 року, протоколи про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 13 квітня 2023 року, від 20 серпня 2023 року, та інші матеріали кримінального провадження.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто даний злочин є тяжким, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки невстановлені та не допитані, докази не досліджені, а, можливо, ще й і не відшукані.

За таких обставин, слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вони дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Ураховуючи та досліджуючи всі наведені стороною обвинувачення ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід це процесуальний захід, який полягає у тимчасовому обмеженні прав людини органом досудового розслідування, досягненням якого є певна мета.

Урахувавши всі обставини провадження, мету процесуальних обов`язків, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів приходить до висновку, про неможливість застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

В даному випадку стороною обвинувачення є доведеним, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Ухвала слідчого судді місцевого суду відповідає вимогам ст.196 КПК України.

Висновок слідчого судді щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зроблений з врахуванням відомостей щодо особи підозрюваного, його соціальних зв`язків, стану здоров`я та з огляду на те, що органом досудового розслідування на час розгляду слідчим суддею місцевого суду клопотання про обрання запобіжного заходу доведено недостатність застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 не спростовують висновку слідчого судді місцевого суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був обраний слідчим суддею на час розгляду клопотання слідчого, повною мірою відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 04 квітня 2019 року по теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія №78» за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України. Строк відбуття покарання визначений останньому закінчується 29 вересня 2023 року.

У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимий особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується із санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не спростовано фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Указані обставини в поданій апеляційній скарзі перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для задоволення вимог скарги.

Так, слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Колегія суддів звертає увагу, що запобіжний захід тримання під вартою застосовується лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, за наявності достатніх підстав уважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від органів досудового розслідування та суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису для підозрюваного.

Так, наведені в клопотанні та в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (п.5 ч.4 ст.183 КК України) слідчий суддя не має права не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

З огляду на ці обставини та, зважаючи на підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке створює небезпеку для фізичного і психічного здоров`я громадян, колегія суддів приходить до висновку, що саме визначений розмір застави (у сумі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 грн) буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, немає.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2023 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 24 листопада 2023 року включно, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3