Дата документу 19.01.2024 Справа № 758/1019/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 758/1019/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/544/24 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задоволено частково. Застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор звернувся до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора, продовживши відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вивчивши апеляційну скаргу прокурора, вважаю необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Статтею 422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, з аналізу змісту ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України слідує, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, та свідчить про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості оскарження судового рішення про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою із застосуванням щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наведене вище свідчить про те, що ухвала суду про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на положення ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, що й було зазначено в резолютивній частині оскаржуваної ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року.

Отже, прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 оскаржено ухвалу суду, яка не підлягає окремому оскарженню.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року подана на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що у відповідності до ч. 4 ст. 399 КПК України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року, якою клопотання прокурора задоволено частково, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати прокурору разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2