ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працює, одружений, раніше судимий: 1) 23.05.2003р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнився 22.07.2005р. згідно з п.а) ст.3 ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005р.; 2) 22.03.2007р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 1-го року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 3) 22.05.2007р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70,75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 4) 29.10.2007р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3-х років 2 міс. позбавлення волі, звільнився 01.11.2010р. по відбуттю строку покарання; 5) 18.03.2011р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 6) 16.05.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70,71 КК України до 2-х років 1 міс. позбавлення волі, звільнився 01.04.2014р. по відбуттю строку покарання; 7) 15.09.2015р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, знятий з обліку 27.10.2017р. по закінченню іспитового строку; 8) 21.03.2019р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 1-го року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, знятий з обліку 15.04.2020р. по закінченню іспитового строку, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023р. у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану на території України, шляхом вільного доступу, таємно викрав з приміщення кімнати ОСОБА_7 3 упаковки борошна марки «Дніпромлин без ГМО, вищий сорт», об`ємом 5кг., вартістю 260,85грн.; 3 пляшки олії рафінованої марки «Щебрий Дарк», об`ємом 0,92кг., вартістю 164,01грн.; 12 упаковок макарон марки «Ярка», об`ємом 0,5кг., вартістю 140,04грн.; 3 упаковки солі з маркуванням організації, об`ємом 0,125кг., вартістю 7,80грн.; 3 упаковки цукру виробника ТОВ «Завод 1991», об`ємом 0,5кг., вартістю 49,20грн.; 3 упаковки вівсяних пластівців марки «Pasta Lenka», об`ємом 0,5кг., вартістю 30,51грн.; 24 банки м`ясних консервів марки «TOMIS, Carne de porc», об`ємом 0,3кг., вартістю 816,00грн., усього на загальну суму 1476,69грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 03.07.2023р. приблизно о 11.15год., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану на території України, шляхом вільного доступу, таємно викрав лічильник холодної води марки «NovatorЛК-15», вартістю 250,00грн., з урахуванням зносу, лічильник гарячої води марки «NovatorЛК-15», вартістю 250,00грн., з урахуванням зносу, усього на загальну суму 500,00грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що проживає в квартирі спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 , інша кімната належить ОСОБА_7 . В травні 2023р., коли ОСОБА_9 не було вдома, він вільно зайшов до її кімнати, оскільки двері не були замкнені на замок, і узяв три коробки гуманітарної допомоги, в якій були продукти харчування - макарони, борошно, олія, сіль, цукор, вівсянка та консерви. Ці продукти він продав на ринку десь за 500грн. Гроші витратив на цигарки. Також він на початку липня 2023р. тимчасово проживав у свого товариша ОСОБА_8 на АДРЕСА_4 . Після розпиття спиртних напоїв господар квартири спав, а він в цей час зняв два лічильники води, які здав на метал приблизно за 200грн, які витратив на свої потреби. Він щиро кається в скоєному, усвідомлює, що вчинив злочин, просить суворо не карати. Зазначив, що одружений, має неповнолітнього сина, 2015р.н., але разом з дружиною та сином не проживає, дитині допомагає за можливості, офіційно не працює, має нерегулярні неофіційні заробітки.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, просять призначити покарання на розсуд суду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення - тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за інші та аналогічні злочини, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, має постійне місце проживання, є працездатним, але офіційно не працює, одружений, має малолітню дитину, 2015р.н., під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в 2003-2006р. неодноразово оглядався лікарем-наркологом, діагноз - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

При цьому, підстав для застосування ст.69 КК України, про що просить сторона захисту, суд не знаходить, оскільки на підтвердження наявності відповідних для цього обставин, сторона захисту не надала жодних належних та допустимих доказів і таких обставин судом не встановлено.

Зокрема, щире каяття та наявність малолітньої дитини (з якої він фактично не проживає і доказів надання дитині матеріальної допомоги суду не надано), на думку суду, не є виключними обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (два епізоди), який ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, вчинив з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану.

Однак з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченого, позиції прокурорів, які просили застосувати до обвинуваченого правила ст.75 КК України, позиції потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку - 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

09.11.2023