Справа № 706/1267/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

Христинівський районний суд Черкаської області в складі : головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження №0001610 від 05.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, українка, громадянка України, освіта середня спеціальна, розлучена, пенсіонер, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області від 24.07.2001.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

обвинувачена: ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 30.09.2023 близько 21 години, перебуваючи біля приміщення магазину «Motoland», що розташований за адресою: вул. В.Чорновола, 30, м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України№ 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022,Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, із клумби перед магазином таємно викрала, шляхом виривання з ґрунту два саджанці декоративних рослин, а саме: один саджанець «туї кущової», вартістю 300 гривень, та один саджанець «сосни японської», вартістю 1700 гривень, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень, однак свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана на місці події потерпілим.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , після роз`яснення їй судом суті обвинувачення, повністю визнала свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердила, а також дала суду показання про те, що вона 30.09.2023 близько 21 години, перебуваючи на АДРЕСА_3 , біля приміщення магазину «Motoland», вирвала із ґрунту два саджанці, однак була затримана ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаялася та просила суд про поблажливість до неї, а також надала суду розписку про відшкодування потерпілому шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченої не має.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою, її вина у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується іншими добутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорюються. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показань обвинуваченої ОСОБА_6 , письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, за ч. 4 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнаєщире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу ОСОБА_3 , яка на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судима, позитивні характеристики за місцем проживання, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді позбавлення волі.

Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без її ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:тую кущову та сосну японську, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у власності останнього, відеодиск із записом залишити при матеріалах кримінального провадження № 0001610.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1