Справа № 404/8117/14-к
Номер провадження 1-кс/404/3534/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0006658, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, стосовно підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.12.2003 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.. 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 13.05.2005 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 , ч. 3 ст. 357, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.09.2008 року постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси не відбута частина покарання замінена на виправні роботи з утриманням 20 % заробітку,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.08.2014 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄРДР, по даному кримінальному провадженню під №0006658.

06.01.2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

На стадії досудового розслідування маються підтверджені і достовірні відомості, що повідомлений про підозру ОСОБА_4 , перебуває за межами України, умисно переховується у такий спосіб від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, в зв`язку з чим запобіжний захід тримання під вартою є необхідним для здійснення його міжнародного розшуку каналами і можливостями Інтерполу.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст.177 КПК України, останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор вимоги клопотання підтримала, вказала на наявність підстав для його задоволення.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0006658 від 20.08.2014 року, за кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про що 06.01.2015 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується рапортами, висновком на стан сп`яніння, поясненнями самого ОСОБА_4 , висновками експертів.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк до восьми років.

Постановою слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 12.10.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук.

Вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стосовно встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень слідчий суддя зазначає наступне.

Положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення «обґрунтована підозра», а тому під час розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя, з огляду на доводи клопотання і матеріали, надані стороною обвинувачення на його підтвердження, дійшов висновку про те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що у підозрюваного відсутні стійки соціальні зв`язки, підозрюваний ОСОБА_4 виїхав за кордон до РФ та переховується від органів досудового розслідування, а тому, вказаний ризик не є уявним.

Доведений зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні , що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, визначених п. п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з вимогами ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою».

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

При розгляді цього клопотання слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до наданих в судовому засіданні пояснень прокурора та наявних матеріалів клопотання відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні 06.01.2015 року було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_4 наручно зазначеного вище повідомлення про підозру у день його складення внаслідок невстановлення його місцезнаходження, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та у відповідності до ч.1 ст. 135 КПК України, а саме: 06.01.2015 року надіслано поштою за місцем його проживання.

Згідно з рапортом та повідомленням про вручення поштового відправлення: ОСОБА_4 29.12.2014 року отримав повістку про виклик до відділу поліції, але він на виклик не з`явився та про поважні причини не прибуття, передбачені ч. 1 ст. 138 КПК України не повідомив.

Відповідно до рапорту слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 05.01.2023 року: слідчим було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 для вручення йому повідомлення про підозру, однак це зробити не надалось можливим у зв`язку з відсутністю особи за місцем проживання. В результаті допиту свідка ОСОБА_7 , яка є рідною тіткою ОСОБА_4 , остання повідомила, що ОСОБА_4 разом з родиною виїхав за межі України до РФ.

Зі змісту ч. 6 ст. 193 КПК України встановлено, що у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя за відсутності підозрюваного може обрати лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Отже, встановлений вищевказаною нормою порядок обрання запобіжного заходу не передбачає можливості вирішувати питання про наявність чи відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу передбачена лише під час розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який і обирається з тією метою, аби затримати особу (підозрюваного), яка, зокрема, переховується від органу досудового розслідування та суду та оголошена у міжнародний розшук.

При розгляді клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя не перевіряє та не встановлює наявності існування обставин, що стали підставою для прийняття рішення про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного, оскільки наявність відповідної постанови слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 12.10.2023 року є належним доказом та достатньою підставою вважати підозрюваного ОСОБА_4 таким, що оголошений у міжнародний розшук.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, також було надано оцінку наступним обставинам: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим; віку та стану здоров`я підозрюваного (інформація щодо стану здоров`я підозрюваного несумісного з триманням під варто - відсутня); відсутності міцних соціальних зв`язків на території України, відсутності постійного місця роботи, репутацію та розміру майнової шкоди.

Узагальнюючи вищевикладене, а також з урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до таких висновків:

- ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні;

- повідомлена ОСОБА_4 підозра щодо вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою;

- наявні достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.

У зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 за його відсутності.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою.

Крім того, вказана позиція узгоджується з практикою вищестоящих судів, зокрема ВАКС, який неодноразово задовольняв клопотання слідчих за аналогічних обставин.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1