ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007від 05 січня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Підзамочок Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого на обліку в КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.240 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, на початку листопада 2023 року, більш точної дати досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний намір у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення (піску) на території Індустріального району міста Дніпра.

Так, ОСОБА_4 , 09.11.2023, реалізуючи свій злочинний намір щодо незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, переслідуючи корисливий мотив, маючи у постійному користуванні екскаватор марки АТЕК-881, 2004 року випуску, реєстраційний державний номерний знак, відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 щодо можливості отримання додаткового заробітку шляхом транспортування (вивезення) ОСОБА_6 корисних копалин загальнодержавного значення - піску з території Індустріального району міста Дніпра, запевнивши останнього про наявність всіх дозвільних документів, пов`язаних із видобуванням піску.

У подальшому ОСОБА_4 , отримавши згоду від ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , обумовивши з останнім час і місце зустрічі, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне видобування піску, який відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, категорії - неметалева сировина вогнетривка, 10.11.2023 приблизно о 09.00 год., прибув на територію земельної ділянки, якій не присвоєно кадастрового номеру, що знаходиться в Індустріальному районі міста Дніпра, між АДРЕСА_2 - на сході, поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:015:0023 на півночі (координати з сайту GoogleMaps - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), де його вже чекав ОСОБА_6 , який прибув у цей же день на вантажному автомобілі марки «Камаз 5511», державний номерний знак НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , та якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 .

Надалі, у цей же день, у період часу з 09.00 год до 09.30 год

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про відсутність у нього дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, без оформлення у встановленому порядку документів, що засвідчує право власності на земельну ділянку, в порушення вимог ст. 13 Конституції України, ст.ст.14, 15, 16, 18, 18-1, 19, 24, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст.4,5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.66, 116, 123, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, за допомогою заздалегідь приготовленої самохідної машини, а саме екскаватора марки АТЕК-881, 2004 року випуску, реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , здійснив видобування на території земельної ділянки, якій не присвоєно кадастрового номеру, в Індустріальному районі міста Дніпра, між АДРЕСА_2 - на сході, поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:015:0023 на півночі (координати з сайту GoogleMaps - ІНФОРМАЦІЯ_4 ), шляхом викопування піску, об`ємом близько 5,28 м3, загальною масою 17,27 т. категорії - неметалева сировина вогнетривка, який відповідно до Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року за № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та погрузив до кузову вантажного автомобілю марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_4 , за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , для подальшого транспортування піску з території вказаної земельної ділянки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

18 січня 2024 року року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_10 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.240 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу у дохід держави в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 січня 2024 року, укладену між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК Українита призначити йому покарання у виді штрафу в дохід державиу розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 ( п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2023 року на майно, вилучене під час огляду місцевості, розташованої у Індустріальному районі міста Дніпра між вул.Дніпровсталівська на півночі, заході та півдні, вул.Олександра Оцупа - на сході, поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:015:0023 на півночі (координати з сайту GoogleMaps - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а саме: зразки корисних копалин №1, №2, №3, №4 та №5, які поміщено у спец пакети WAR 1861854, WAR 1861851, WAR 1861852, WAR 1861853 та WAR 1861871 відповідно; автомобіль марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі № НОМЕР_5 , ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 з завантаженими корисними копалинами; екскаватор марки АТЕК-881, 2004 року випуску реєстраційний державний номерний знак відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 - скасувати.

Речові докази: корисних копалин № 1, № 2, № 3, № 4 та № 5, які поміщено у спецпакети WAR 1861854, WAR 1861851, WAR 1861852, WAR 1861853 та WAR 1861871 та які відповідно до п. 7 Постанови КМУ №1104 від 19.112012 «Про Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення» зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження - після набрання вироком законної сили знищити;

автомобіль марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_4 , ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , який відповідно до Постанови слідчого про зміну місця зберігання речових доказів від 15.12.2023 зберігається на спеціальному майданчику за адресою м. Дніпро, вул. Миколи Гуденка, 39 - повернути власнику - ОСОБА_7 ;

корисні копалини загальнодержавного значення (пісок), об`ємом близько 5,28 м3, загальною масою 17,27 т., які знаходиться в кузові вантажного автомобіля марки «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_4 , який відповідно до Постанови слідчого про зміну місця зберігання речових доказів від 15.12.2023 зберігається на спеціальному майданчику за адресою м. Дніпро, вул. Миколи Гуденка, 39 - конфіскувати в дохід держави;

екскаватор марки АТЕК-881, 2004 року реєстраційний державний номерний знак відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , який відповідно до Постанови слідчого про зміну місця зберігання речових доказів від 11.11.2023 зберігається на спеціальному майданчику за адресою АДРЕСА_3 - повернути власнику ОСОБА_8 або законному володільцю;

реєстраційний державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_7 на екскаватор марки АТЕК-881, 2004 року, які добровільно було видано 11.11.2023 ОСОБА_4 органу досудового розслідування, які оглянуто та визнано 11.11.2023 речовим доказом та які відповідно до п. 7 Постанови КМУ №1104 від 19.112012 «Про Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення» зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження - повернути власнику ОСОБА_8 або законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1