Справа № 344/744/24
Провадження № 1-кс/344/399/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000069 від 06.01.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться розслідування кримінального провадження № 0000069 від 06.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296, ч.2 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.

Установлено, що 05.01.2024, близько 22 год 50 хв, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебували неподалік ресторану «Pasage Gartenberg», що по АДРЕСА_1 .

В цей час повз ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проходили ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань та з метою провокації конфлікту, зачепив плечем ОСОБА_9 .

Надалі, до ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_6 , який розпочав з останніми словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 , виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_11 , діючи умисно, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, у присутності сторонніх осіб, наніс один цілеспрямований удари кулаком лівої руки в ділянку обличчя ОСОБА_9 .

В цей час до вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 приєдналися ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які, будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_8 , діючи умисно, групою осіб, перебуваючи в громадському місці, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, діючи з особливою зухвалістю, підбігли до ОСОБА_8 та розпочали наносити цілеспрямовані удари кулаками рук в ділянку обличчя останнього, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю. Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, продовжив наносити численні цілеспрямовані удари кулаком правої руки в ділянку голови ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 , діючи умисно та з особливою зухвалістю, продовжив наносити численні удари правою ногою в ділянку тулуба ОСОБА_8 , який лежав на землі та не чинив будь-якого опору. В цей час ОСОБА_4 продовжував наносити удари кулаками обох рух в ділянку голови та тулуба ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_6 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом на вчинення хуліганських дій по відношенню до ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, підбігли до ОСОБА_8 , який на той час вже підвівся, та почали наносити удари кулаками рук в різні ділянки тіла ОСОБА_8 , після чого повалили останнього на землю.

Хуліганські дії ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривали близько 2-х хвилин, носили виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини

08.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться, в протоколах оглядів місць події, протоколі огляду відеозапису, протоколах допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколах допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколами слідчих експериментів та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований в АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, із вищою освітою, раніше притягався до кримінальної відповідальності - 23 вересня 2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за вчинення злочинів, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України до штрафу в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.; 21 березня 2019 року Садгірським районним судом м. Чернівців за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн, а також раніше судимого 04 жовтня 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки.

У відповідності до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює неминучість покарання та те, що санкція ч. 2 ст. 296 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі, він раніше судимий та на даний час він звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;

- незаконно впливати на потерплих, свідків, інших підозрюваних, оскільки ОСОБА_4 знає їх анкетні відомості та адреси проживання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може не прибувати на виклики, тим самим затягувати хід досудового розслідування, так як йому належним чином тричі було вручено повістки про явку до органів досудового розслідування, однак жодного разу він не з`явився та переховувався від органів досудового розслідування та суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 якого на підставі ст.75 КК України судом вже було звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки на шлях виправлення не став та продовжує займатись злочинною діяльності та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечив, однак просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу..

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування

08.01.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до чотирьох років.

15.01.2024 року ОСОБА_4 оголошений в розшук.

Ухвалою слідчого судді від 16 січня 2024 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17 січня 2024 року о 09.30 год. затримано ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: відомостями які містяться, в протоколах оглядів місць події, протоколі огляду відеозапису, протоколах допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколах допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколами слідчих експериментів та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, раніше судимий.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

В той же час, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства, переховувався від органів досудового розслідування та має непогашену судимість.

Крім того, вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, та приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 50 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 50 днів - до 06 березня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1