н/п 1-кс/953/9576/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду, скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 про закриття кримінального провадження №00000912 від 06.08.2023 року

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №00000912 , за ознаками ч.2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №00000912 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.082023 за ч.2 ст. 286 КК України за фактом ДТП 06.08.2023 року, за участі водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначає, що 18.10.2023 року по даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 подано до слідчого клопотання про визнання його потерпілим, однак слідчим було повідомлено про закриття кримінального провадження постановою від 31.08.2023 року, з посиланням на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Дану постанову слідчого просить скасувати, оскільки її винесено передчасно, формально, без з*ясування всіх обставин справи, без проведення всіх слідчих дій для встановлення істини по справі, з порушенням вимог ст. 110 КПК України. Крім того, слідчим у постанові зазначені взаємовиключні підстави для закриття провадження, що передбачені ст. 284 КПК України.

В судове засідання адвокат заявника не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, заяв щодо скарги не подав, скерував до суду матеріали кримінального провадження №00000912.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №00000912, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №00000912, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08..2023 за ч.2 ст. 286 КК України за фактом ДТП 06.08.2023 року, за участі водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень водій ОСОБА_6 помер, водій ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 отримали легкі тілесні ушкодження.

31.08.2023 року слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000912, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, аналізуючи подану заявником скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя вважає, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувана постанова отримана скаржником 30.10.2023 року, до суду скаржник звернувся 03.11.2023 року, яка була повернута ухвалою слідчого судді від 06.11.2023 року, та знов звернувся до суду зі скаргою та клопотанням про поновлення строку на оскарження 06.12.2023 року, що слідча суддя вважає поважним та поновляє строк на оскарження.

Слідчим суддею встановлено, що 06.08.2023 року за фактом ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого ОСОБА_6 помер, було відкрито кримінальне провадженні за ч.2 ст. 286 КК України та внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000912.

За представленими матеріалами, постановою слідчого від 31.08.2023 року кримінальне провадження за №00000912 було закрито, яке і є предметом даного оскарження.

В ч.5 ст.38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим при винесенні постанови від 31.08.2023 року не виконані всі вимоги чинного законодавства щодо з*ясування повних обставин, які підлягають з*ясуванню для повного, всебічного та неупередженого розгляду справи.

Так, слідчим не було встановлено всіх очевидців подій та не були зібрані всі докази по даному кримінальному провадженню, які необхідні для повного та всебічного розгляду даного провадження, в тому числі дані щодо швидкості руху 2 автомобілів, щодо моменту небезпеки для водія ОСОБА_7 , щодо часу, який минув з моменту втрати керування водієм ОСОБА_10 до моменту зіткнення, щодо взаємного розташування автомобілів в момент зіткнення, щодо напрямку руху автомобілів до зіткнення, щодо часу з моменту виїзду на зустрічну смугу водія ОСОБА_10 до зіткнення.

Ці обставини та відсутність вихідних даних стали і перешкодою для надання автотехнічного висновку щодо можливості учасників ДТП запобігти дорожньо-транспортної пригоди, з наслідками, що настали, наявності причинного зв*язку в діях двох водіїв та дорожньо-транспортної пригоди.

Також, слідча суддя зазначає, що слідчим не в повній мірі надана оцінка діям водіїв, і не надана оцінка висновку експертизи, яка не надала відповіді на всі питання, які підлягали вирішенню.

І слідчим не проведені інші передбачені КПК України слідчі дії для повного, всебічного та об*єктивного розгляду кримінального провадження, з врахуванням і доводів заявника в скарзі щодо необхідності допиту інших свідків.

Таким чином, дослідивши всі ці обставини і матеріали кримінального провадження, які надані до слідчого судді, приходжу до висновку, що постанова від 31.08.2023 року про закриття провадження винесена передчасно, без з*ясування всіх обставин, а тому підлягає скасуванню для повного, всебічного та об*єктивного розгляду.

Слідча суддя погоджується з доводами скарги і про те, що постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Дані вимоги слідчим не дотримано в повній мірі.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, вирішити питання щодо з*ясування всіх обставин ДТП, про які вказує експерт у своєму висновку, і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів всіх учасників, в тому числі і заявника.

Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 про закриття кримінального провадження №00000912 від 06.08.2023 року - задовольнити.

Постанову ст. слідчого в ОВС ВРЗСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 31.08.2023 про закриття кримінального провадження №00000912 від 06.08.2023 року за ознаками ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Продовжити досудове розслідування в кримінальному провадженні №00000912 від 06.08.2023 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1