УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000240 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, щодо можливого факту привласнення службовими особами ТОВ «Чорноморський рибний порт» операційних акваторій причалів земельних ділянок (морського дна) під акваторією ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», вчиненого в особливо великих розмірах.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування було встановлено, що Фондом державного майна України на підставі договору оренди № 620 від 09.09.1998 надано у користування ТОВ «Чорноморський рибний порт» гідротехнічні споруди: причали за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 4 (до реконструкції причали 7-10) в межах акваторії ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», які перебувають на балансі Державного агентства меліорації та рибного господарства України. Разом з тим, відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.04.2019державними реєстраторами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровано право приватної власності за ТОВ «Чорноморський рибний порт» на такі гідротехнічні споруди: операційні акваторії причалів загальною площею 29,12 га, а саме: гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 1,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 2,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 3,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 4,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 5,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 6,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); гідротехнічна споруда: операційна акваторія причалу № 4(до реконструкції причали №№7-10), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108).

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на зазначені об`єкти нерухомого майна, які визнані речовим доказом в рамках даного кримінального провадження, шляхом заборони відчуження, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження об`єкту кримінального правопорушення речового доказу та запобігання можливості його відчуження.

Слідчий в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст.172 ч.2 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи, що вказане майно не було тимчасово вилучене, вважаю можливим, відповідно до ст. 172 ч.2 КПК України, розглянути клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вказані об`єкти нерухомості є об`єктом кримінального правопорушення, визнані речовими доказами, тобто відповідають критеріям зазначеним в ст.98 КПК України та Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належать на праві приватної власності ТОВ «Чорноморський рибний порт», .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто необхідність виключення ризиків подальшої реалізації нерухомого майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на наступне майно:

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 1,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 2,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 3,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 4,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 5,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 6,(реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108);

-гідротехнічну споруду: операційна акваторія причалу № 4(до реконструкції причали №№7-10), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108).

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1