Справа № 289/2769/23
Номер провадження 1-кп/289/42/24
УХВАЛА

09.01.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме він знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які являються його знайомими, а також переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засідання підтримав вказане клопотання.

Захисник та обвинувачений заперечували проти заявленого клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, зазначивши, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні вказаного кримінального провадження, в судовому засіданні дав свої визнавальні показання, крім того запевнив, що будь-яким чином на свідків чи інших осіб не впливатиме.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. В ч. 2 цієї статті встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема, у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, або іншим чином впливати на дієвість кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому продовжено судом по 13.01.2024 включно, однак станом на 09.01.2024 кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може, зважаючи на тяжкість покарання, переховуватись від суду, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку з викладеним, суд вважає доведеними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів обумовлена тим, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам.

Вказані ризики враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на теперішній час не втратили своєї актуальності.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, а тому у відповідності до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК України, суд вважає за доцільне відмовити стороні захисту у зміні запобіжного захожу на домашній арешт та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме по 08.03.2024 включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1