Справа № 367/8692/23
Провадження №1-кп/367/500/2024
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2023 року за № 0000525 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтоване тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 18.02.2024, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, а ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його підзахисний не причетний до інкримінованих йому дій, стороною обвинувачення не надано доказів існування ризиків, які б виправдовували тримання обвинуваченого під вартою. Захисник ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, а саме: особисту поруку або домашній арешт. Обґрунтовуючи клопотання, захисник зазначає, що з 23 квітня 2023 року ОСОБА_4 перебуває під вартою, за цей час було проведено і закінчено досудове розслідування, ризики у якому були забезпечені застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час процесуальний статус ОСОБА_4 змінився і зменшилися відповідні ризики. Зокрема, захисник вказує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , має сім`ю: дружину ОСОБА_8 , на утриманні обвинуваченого перебувають троє малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачений позитивно характеризується, є засновником підприємства ТОВ «Алієв» (), є волонтером, поставником гуманітарної допомоги для потреб військовослужбовців ЗСУ, раніше не судимий, має проблеми зі здоров`ям.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та підтримав заявлене захисником клопотання про зміну запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали позицію захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 із одночасним визначенням застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно із ч.5 ст.199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч 1. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як видно із наданих учасниками судового провадження матеріалів та Єдиного державного реєстру судових рішень, 23 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, під час постановлення даної ухвали слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляд тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до 23.12.2023 включно. Під час постановлення даної ухвали слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, при цьому, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, на момент затримання перебував у розшуку по іншому кримінальному провадженню.

Також, суд враховує, що на даний час у кримінальному провадженні не допитані потерпілий та свідки, що вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Достатньою підставою, що свідчить про ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення є той факт, що стосовно нього на розгляді Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться кримінальні провадження за ч.2 ст.289, ч.4 ст.296 КК України, ч.4 ст.187 КК України, ст.257, ч.2 ст.15, п.п.1,6 ч.2 ст.115 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися після розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, що у своїй сукупності свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Підсумовуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи надані стороною захисту докази щодо міцності соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_4 в місці проживання, який одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, згідно листа Філії ЦОЗ ДКВС України в м. Києві та Київській області №226-КИ-24 від 12.02.2024, має задовільний стан здоров`я, проте потребує додаткового обстеження, суд вважає можливим, з урахуванням тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, а також з урахуванням встановлених зазначених вище ризиків, визначити ОСОБА_4 заставу у максимальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст.182 КПК України, а саме в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, з одночасним покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 183,199,315 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обчислювати з 13 лютого 2024 року по 12 квітня 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень і може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили чи підлягає негайному виконанню і прямо передбачає тримання даного обвинуваченого під вартою, та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Ірпінського міського суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- залишити на зберіганні в уповноважених органах державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1