Справа №592/9262/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/507/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_7

представника заявника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 31.05.2023 року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого суддіОхтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2023 рокуу задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо скасування постанови слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 31 травня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000013 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обгрунтував тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята обґрунтовано, оскільки під час досудового розслідування перевірені як доводи заявника ОСОБА_7 вказані нею у скарзі, так і зібрані докази, які, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, були в повному обсязі перевірені та оцінені слідчим, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Сумського РУП ГУНП у Сумській області ОСОБА_9 про закриття кримінальне провадження внесеного до ЄРДР 27.01.2023 року за №0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги,апелянт посилається на те, що під час розгляду скарги була присутня потерпіла ОСОБА_7 , яку суд навіть не заслухав, не надав оцінку вказаним у скарзі обставинам, а саме, що злочин, про який зазначала остання, є довготривалим і погрози життю її родині та вимагання «матеріальної допомоги» тривають і до сьогодні. Родина потерпілої змушена переховуватись, продати будинок де вони жили, забрати доньку з школи, оскільки ОСОБА_10 з початку погрожував її життю, а потім почав з`являтися біля школи доньки. У родини ОСОБА_11 є всі підстави сприймати реально дані погрози, оскільки ОСОБА_10 неодноразово втілював їх у життя. За кожним фактом потерпіла зверталась у поліцію починаючи з 2018 року, але кожного разу поліція не бачила навіть складу адмінправопорушення, не говорячи про склад кримінального правопорушення., при тому, що ОСОБА_10 погрожував ОСОБА_7 заточкою і проколов у її машині колесо. У 2020 році ОСОБА_10 також вдавався до погроз та вимагання, які ОСОБА_7 та її чоловік мали реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, оскільки ОСОБА_10 почав їх втілювати у життя, здійснивши стрілянину з пневматичної зброї по відеокамерам, встановленим на території їхнього домоволодіння. Побоюючись за свою сім`ю чоловік ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_12 передав останньому 5000 дол. про що останнім була складена розписка у, якій він зобов`язався їх не турбувати протягом трьох років.З листопада 2022 року від ОСОБА_12 почали надходити CMCповідомлення з вимогою перераховувати на його рахунок щомісяця по 7000, 00 грн., а також вимогу до нового року передати йому 15 000 дол. У разі не виконання вимоги він погрожував з початку розфарбувати паркан, повибивати все скло та спалити всі машини, у тому числі на підприємстві, а потім зарізати ОСОБА_7 та втягти у цей конфлікт її неповнолітню доньку. 10 грудня 2022 року ОСОБА_10 почав приводити свої погрози у дію, проникнувши через паркан до двору домоволодіння Звоновських, пошкодивши машину потерпілої та розмалювавши паркан, намагався побити скло вікон, але не влучив. Прохання ОСОБА_12 надати йому «допомогу, купити машину» завжди супроводжуються погрозами життю, вбивством або завдання шкоди.

На сьогодні ОСОБА_10 продовжує погрожувати життю потерпілої та її сім`ї, яка внаслідок таких дій була змушена переховуватись із своєю сім`єю. Її чоловік - батько ОСОБА_12 , вимушений був продати будинок, у якому вони проживали, їх донька не може вільно самостійно ходити до школи, оскільки у її бік також були висловлені погрози. Окрім того, донька подружжя ОСОБА_11 під час перерви між заняттями помітила ОСОБА_12 біля школи, при тому, що з його боку були погрози і щодо неї.

Апелянт вказує, що вважаючи, що дії ОСОБА_12 щодо вимагання коштів мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, погрози вбивством мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, дії щодо проникнення на територію будинку та пошкодження майна мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 звернулась із заявою до поліції.

Однак, при прийнятті оскаржуваної ухвали, слідчим суддею не було враховано, що слідча ОСОБА_9 , яка здійснювала досудове розслідування кримінального провадження, не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, а саме, що на підставі ухвали Ковпаківського суду відомості до ЄРДР були внесені лише за ч. 4 ст. 189 КК України, тобто, слідчою, на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження навіть не було виконано рішення суду щодо внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 129 КК України.Оскільки погрози й дали тривають, як у вигляді CMCповідомлень, так і телефонних розмов, слідчою не вжито заходів щодо документування нових погроз, не було допитано свідка ОСОБА_13 у її (адвоката) присутності, хоча клопотання про це було задоволено.

Те, що ОСОБА_10 є сином чоловіка ОСОБА_7 не надає йому право вчиняти протиправні дії відносно членів своєї родини, тероризувати їх, порушувати їх життя, тримати у страху та створювати загрозу їх життю, і не припиняються до сьогоднішнього дня, навіть після звернення обвинувального акту за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст.162 КК України до суду, останній не припиняє дзвінки та листування з погрозами з метою примусити батька надавати йому «матеріальну допомогу».

Як зазначає апелянт, слідство дійшло хибного висновку, ототожнюючи кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України з діями, що носять ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 189 та ч. 1 ст. 129 КК України, посилаючись при цьому, як на підставу закриття кримінального провадження, на ст. 61 Конституції України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді та доводів апеляційних скарг, позицію заявника - ОСОБА_7 , її представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного провадження та кримінального провадження №0000013 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000013 від 27 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, розпочате за повідомленими заявником ОСОБА_7 обставинами стосовно того, що ОСОБА_14 систематично вимагає грошові кошти на особисті потреби та пошкоджує належне її чоловікові майно, автомобіль, яким вона користується тощо.

Дане кримінальне провадження постановою слідчого від 31 травня 2023 року було закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме, його об`єктивної сторони.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою, представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вказувала на те, що обставини кримінального провадження були досліджені не всебічно та не повно, а тому, рішення слідчого є передчасним та безпідставним, а висновки слідчого такими, що не відповідають фактичним обставинам скоєного правопорушення.

При цьому, адвокат зазначала, що на час звернення зі скаргою, ОСОБА_10 продовжує погрожувати життю ОСОБА_7 та її сім`ї, її чоловік (батько ОСОБА_12 ), змушений був продати будинок, у якому вони проживали, донька подружжя ОСОБА_11 під час перерви між заняттями у школі помітила ОСОБА_12 , тащо з його боку були погрози і до неї. Також адвокат вказувала, що вважаючи, що дії ОСОБА_12 щодо вимагання коштів мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України, погрози вбивством мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, дії щодо проникнення на територію будинку та пошкодження майна мають ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України ОСОБА_7 звернулась із заявою до поліції.

В обґрунтування незгоди з прийнятою постановою про закриття кримінального провадження, адвокат зазначала, що слідчий не здійснилавсебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, за наявності того, що погрози й надалі тривають, як у вигляді CMCповідомлень так і телефонних розмов, при цьому, заходів щодо їх документування не вжито, що за її клопотанням не допитано свідка ОСОБА_13 у її присутності, що їй, за клопотанням, внесеним в порядку ст. 220 КПК України, жодного разу не було надано на ознайомлення матеріалів справи, а також і не було надано відповідей взагалі. Також, адвокат звертала увагу і на те, що у постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що під час огляду телефона ОСОБА_15 у мессенджері листування «Viber» чатів із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 не встановлено, що не відповідає дійсності., за наявності того, що самою слідчою було продемонстровано фото з мобільного телефона, що був вилучений у ОСОБА_15 , в якому, серед видалених повідомлень, у чаті із ОСОБА_7 залишилось одне з останніх повідомлень, у якому містились погрози. Крім того, слідчому було повідомлено у телефонному режимі та надіслано аудіозапис погроз, які чоловік ОСОБА_7 отримав у травні 2023 року, які слідча до матеріалів справи, як письмові докази не приєднала та перевірку не провела.

За результатом розгляду вказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, обмежившись, при цьому, лише тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим в повній мірі були дотримані вимоги ст. ст. 91, 93, 94 КПК України та що під час досудового розслідування в повній мірі перевірені доводи заявника вказані нею у скарзі, без наведення відповідних мотивів та обґрунтувань.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитись не може, з врахуванням наступного.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Рішення про закриття кримінального провадження, згідно ст. 283 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, а тому до вказаного рішення висуваються особливі вимоги до його змісту та достатності мотивів.

За змістом ст.284 КПК України, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Результати досудового розслідування мають бути відображені в постанові про закриття кримінального провадження, яка відповідно до вимог ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Так, з метою перевірки доводів апелянта щодо незаконності прийнятого слідчим суддею рішення та постанови слідчого від 31 травня 2023 року про закриття кримінального провадження, колегією суддів з Сумського РУП ГУНП в Сумській області було витребувано кримінальне провадження №0000013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час їх перевірки у порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду, колегією суддів було встановлено, що у даному кримінальному провадженні, яке розпочато 27 січня 2023 року, 31 березня 2023 року вже приймалась слідчим постанова про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю складу вказаного кримінального правопорушення, яка слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми 21 квітня 2023 року була скасована.

Після скасування зазначеної постанови слідчого, з метою повного всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, покращення якості досудового слідства , заступником начальника ГУНП в Сумській області було складено відповідні вказівки, про виконання яких та результати розслідування слід було проінформувати СУ ГУНП у термін до 25 травня 2023 року.

У листі від 25 травня 2023 року№14568/ср т.в.о. заступника начальна Сумського РУП ГУНП в Сумській області повідомив про те, що у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до вказівок, СУ проведено ряд слідчих дій.

Проте, як вбачається з рапортів о/у ВКП Сумського РУП ГУНП в Сумській області датованих 31 травня 2023 року, складених на виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій, у порядку ст. 40 КПК України, у своїй більшості вказівки заступника начальника ГУНП в Сумській області щодо допиту та виявлення свідків виконано не було, з зазначенням того, що проводиться подальша перевірка про результати якої слідчому буде повідомлено.

Однак, не зважаючи на наявність вказаних рапортів, слідчим суддею 31 травня 2023 року було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження№0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, з посиланням на те, що проведеними слідчими та процесуальними діями, окрім показань потерпілих, встановити інформацію, яка могла б слугувати доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, не надалось за можливе.

Проте, на думку колегії суддів, таке рішення було прийнято передчасно і фактично лише з врахуванням тих обставин, що відносно ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 162 КК України по кримінальному провадженню складено обвинувальний акт, який скеровано до суду, що жодним чином не впливає на кримінальне провадження, розпочате за повідомленими ОСОБА_7 по обставинами щодо вчинення ОСОБА_14 злочинів, які нею, в подальшому, було попередньо кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, на ч. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 129 КК України.

Колегія суддів зазначає, що з метою перевірки усіх повідомлених ОСОБА_7 у заяві про вчинення злочину обставин, слідчий мала вжити достатньо заходів щодо всебічного, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, провести повно відповідні слідчі дії, надати зібраним доказам належну правову оцінку, однак цього не зробила, у зв`язку з чим вважати законним та обґрунтованим прийняте рішення про закриття вказаного кримінального провадження, підстави відсутні і в даному конкретному випадку, на думку колегії суддів, досудове розслідування було проведено неповно та не об`єктивно.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним».

Так, у справі «Аднаралов проти України» (Заява № 10493/12) ЄСПЛ зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. вищезазначене рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), пп. 103 etseq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (див. рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року). Будь - який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вище наведені норми закону, колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування слідчим не було забезпечено його ефективність і як наслідок, постановлено рішення, яке не відповідає критерію вмотивованості.

Оскільки при прийнятті оскаржуваної ухвали вищезазначені обставини взагалі враховані не були, за наявності того, що зі скаргою на постанову слідчого про закриття провадження звернулась адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_7 , а слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 , яка з такою скаргою до суду навіть не зверталась,вважати прийняте рішення законним та обґрунтованим підстави відсутні, і у даному випадку, при прийнятті судового рішення, слідчим суддею було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування такого рішення, з постановленням апеляційним судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, нової ухвали.

При постановлення нової ухвали, за встановлених обставин, а також, враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, чого слідчим ОСОБА_9 здійснено не було, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що у даному випадку закриття кримінального провадження було передчасним, а тому, подану представником заявника ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 апеляційну скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,412,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 31 травня 2023 року про закриття кримінального провадження - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_7 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 31 травня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000013 від 27 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України.

Направити матеріали кримінального провадження №№0000013 від 27 січня 2023 року до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4