Справа № 639/1059/23
Провадження № 1-кп/639/300/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2023 за №0000030, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, останній раз 24.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилалася на наявність обґрунтованої підозри, а також висунутого обвинувачення і те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз 24.11.2022 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та не відбувши покарання, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість вчинив кримінальні правопорушення злочини проти власності, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, тяжкого злочину та кримінального проступку, за які санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора щодо необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилалися на відсутність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а також вважали необхідним та достатнім застосувати до останнього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у судовому засіданні, щодо клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строк з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, тяжкого злочину та кримінального проступку, за які санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів із застосуванням насильства, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, обставини злочинів та данні про особу обвинуваченого свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку ОСОБА_5 не має, відсутні у останнього стійкі, міцні соціальні зв`язки. Крім цього обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від суду.

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки маючи процесуальний статус обвинуваченого та залишаючись на свободі, останньому буде відомо місце мешкання потерплих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

- вчинити інші кримінальні правопорушення, це підтверджується даними про особу обвинуваченого, який незважаючи на не зняту та не погашену судимість, вчинив нові злочини проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку із чим, існують достатні підстави вважати, що джерелом його доходів є протиправна діяльність.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, які є особливо тяжким злочином, тяжкими злочином та кримінальним проступком; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», до 12 березня 2023 року включно. Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначав підозрюваному заставу, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 186 КК України, який вчинено із застосування насильства. Також судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , востаннє до 03.11.2023.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає необхідним зазначити, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України, які є згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, тяжким злочином та кримінальним проступком, за які законом передбачено покарання у виді у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

За таких обставин суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на час розгляду вказаного клопотання не встановлено.

Суд вважає, що наведені прокурором підстави продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу, оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 22 грудня 2023 року включно.

Строк дії ухвали до 22 грудня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 25.10.2023.

Суддя ОСОБА_1