Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

19 жовтня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження № 0000161 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродження м. Першотравенськ Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем строкової служби та перебуваючи у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статей 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, о 21 год. 00 хв. 22 січня 2023 року самовільно залишив тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 08:00 год. 27.01.2023 року, коли самостійно прибув у місце дислокації підрозділу військової частину НОМЕР_1 що у АДРЕСА_3 .

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною 5 статті 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений винуватість у скоєнні злочину, який йому інкримінується, визнав повністю, пояснив, що самовільно залишив місце служби за сімейними обставинами, пов`язаними зі зверненням дружини до лікувальних закладів.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд, з урахуванням положень частини 3 статі 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що злочин, вчинений ним, відноситься до категорії тяжких.

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, за станом здоров`я спроможний виконувати службові обов`язки в повному обсязі, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , в ході досудового розслідування та судового провадження не встановлено.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 5 статті 407 КК України у мінімальному розмірі.

Судом також враховується, що 27 січня 2023 року набрав чинності Закон України від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, відповідно до якого внесені зміни до статті 75 КК України, що значно погіршують становище особи.

При цьому суд, із урахуванням статті 5 КК України, беручи до уваги тяжкість злочину, мотиви вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, а також врахувавши позицію прокурора та самого обвинуваченого, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України, які діяли на час скоєння інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення (оскільки такі поліпшують становище обвинуваченого), з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази та судові витрати відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстави для його обрання відсутні.

Керуючись статтями 349, 373-374, 394 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, з врахуванням положень частини 2 статті 394 КПК України, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1