УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власниці майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 року в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України на мобільний телефон та грошові кошти, які було виявлено та вилучено 12.10.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_3 до кримінального провадження жодного відношення немає. Відповідно до чого, представник власниці майна вважає накладення арешту на мобільний телефон та грошові кошти необґрунтованим та звертається до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту з нього.

Представник власниці майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 оголосив подане клопотання, підтримав його в повному обсязі та просив задовольнити. Зазначив, що грошові кошти були набуті ОСОБА_3 від продажу автомобіля, а також їй надсилає грошові кошти її колишній чоловік, який є військовим.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання в частині скасування арешту з грошових коштів, проте заперечував проти зняття арешту з мобільного телефону, так як він ще не досліджений в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України проводиться за фактом сутенерства, втягнення осіб в зайняття проституцією на території м. Одеса.

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді від 26.10.2023 року в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 12.10.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1) мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А13» в корпусі синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою: НОМЕР_3 ;

2) 250 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 25000 доларів;

3) 150 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 15000 доларів;

4) 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №038736;

5) 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №666169, 1 купюру номіналом 5 турецьких лір з №D 058249201.

Арешт було накладено з метою збереження майна в якості речових доказів, оскільки мобільний телефон може містити у собі інформацію щодо вчинення злочинів в рамках кримінального, а вилучені грошові кошти могли бути отриманні безпосередньо внаслідок такої діяльності.

Отже, арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що власниця майна ОСОБА_3 з початку досудового розслідування, тобто з 11.07.2023 року та по теперішній час не має жодного процесуального статусу в рамках вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що з дня внесення відомостей до ЄРДР та станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України.

З виписки по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_3 підтверджується той факт, що грошові кошти їй надсилав її колишній чоловік, а також, як вбачається з витягу ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України ОСОБА_3 продала два транспортні засоби.

Отже, наразі підтверджується законність походження грошових коштів, вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 є, а протилежне стороною обвинувачення не доведено.

Прокурором не було надано доказів того, що грошові кошти вилучені під час обушку отримувалися ОСОБА_3 від імовірного вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

З огляду на арешт, на даний час власниця майна ОСОБА_3 не має можливості розпоряджатися належними їй грошовими коштами, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна.

Слідчий суддя також зазначає, що прокурором не було надано жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів, належних ОСОБА_3 , навпаки прокурор у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти скасування арешту з них.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений на грошові кошти продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності власниці майна.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що обмеження права власності ОСОБА_3 у цій частині є недопустимим, а тому у дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів немає потреби.

Проте, в частині продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту мобільного телефону, слідчий суддя прийшов до наступного.

Арешт на вилучений мобільний телефон було накладено для його огляду з метою виявлення інформації, яка може мати відношення до кримінального провадження, наразі мобільний телефон не оглянуто та прокурор заперечує проти скасування арешту та повернення його власниці через можливість знищення інформації, яка може мати доказове значення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині скасування арешту, накладеного на мобільний телефон є передчасним та наразі не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 року в рамках кримінального провадження № 0001027 від 11.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 303 КК України на майно, яке було виявлено та вилучено 12.10.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- 250 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 25000 доларів;

- 150 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 15000 доларів;

- 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №038736;

- 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №666169, 1 купюру номіналом 5 турецьких лір з №D 058249201.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України повернути 250 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 25000 доларів, 150 купюр номіналом 100 доларів США, усього на суму 15000 доларів, 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №038736; 1 купюру номіналом 5 мальдівських рупій, з №666169, 1 купюру номіналом 5 турецьких лір з №D 058249201 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або її представнику.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1