Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного судового провадження, відповідно до ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), кримінальне провадження № 0000648 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, який має неповну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 24.05.2023 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі КК),

В С Т А Н О В И В:

24.05.2023 вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Даний вирок після набрання законної сили було скеровано для виконання до Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, тобто за місцем проживання ОСОБА_3 .

18.09.2023 ОСОБА_4 ознайомлений працівниками Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. При цьому ОСОБА_4 при ознайомленні з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт письмово попереджався про кримінальну відповідальність передбачену ч. 2 ст. 389 КК за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.?

Того ж дня працівниками Новокодацького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 вручене направлення на відбування громадських робіт до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 53. Згідно направлення ОСОБА_4 мав приступити до роботи на визначеному об`єкті з 19.09.2023. Після цього у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт.

Реалізовуючи вказаний умисел, в порушення поряд відбування покарання у виді громадських робіт, передбачених ст. 36, 37 КВК України, ОСОБА_4 не вийшов на роботу без поважних причин 19.09.2023, 20.09.2023 та 21.09.2023, тим самим злісно ухилився від відбування громадських робіт та порушив вимоги ч. 1 ст. 37 КВК України.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 на виклики співробітників Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області не з`являвся та до Комунального підприємства «Молодіжне творче об`єднання» ДМР для подальшого відбування покарання не прибував, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 37 КВК України.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , маючи протиправний умисел, спрямований на порушення порядку відбування встановленого вироком суду покарання у виді громадських робіт, будучи належним чином проінформованим про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком суду, знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, систематично не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 37 КВК України, порушує порядок та умови відбування покарання з 19.09.2023.

04.10.2023 Новокодацьким РВ ФДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ухилення від відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт до ВП № З ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Станом на 11.10.2023 ОСОБА_4 не приступив до відбуття призначеного вироком покарання, а не відбута частина покарання складає 100 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора, в якому зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини справи і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта також додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 в якій останній зазначає про беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, його згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також те, що йому роз`яснено і зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також зазначено про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Також обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_6 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи що вищевказані вимоги КПК виконано у повному обсязі, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду, тобто в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК, а саме ухилився від відбування покарання у виді громадських за обставин, детально викладених у цьому вироку та правова кваліфікація його, надана органом досудового розслідування знайшла своє повне підтвердження.

Органом досудового розслідування повно, детально та всебічно встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які знайшли своє повне підтвердження судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належить до категорії кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, беззаперечно визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не значиться в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність, відповідно до ст. 67 КК судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений ухилився від відбування покарання, призначеного йому за попереднім вироком, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з застосуванням положень ст. 71 КК, яке буде відповідати вимогам статей 50, 65 КК України і буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати принципам індивідуалізації та співмірності покарання.

Разом з цим, відповідно до ст. 69-1 КК, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При призначенні покарання із застосуванням статті 69-1 КК України добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується (відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування спеціальних правил призначення покарання) тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 14 квітня 2016 року).

З огляду на вказані положення кримінального закону та оскільки ОСОБА_4 визнав свою провину у повному обсязі та щиро покаявся, а також, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК є кримінальним проступком з формальним складом, тобто не передбачає заподіяння шкоди, як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, суд доходить висновку про необхідність призначення покарання з урахуванням положень ст. 69-1 КК.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання з застосуванням положень ст. 69 КК або звільнення його від відбування покарання з встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 370, 373, 374, 381-382 КПК, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2023, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 18 днів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, а для учасників цього кримінального провадження строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1