Справа № 642/7538/23
провадження 1-кп/646/139/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного 02.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001635 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Огульці, Валківського району, Харківської області, громадянина України, українця, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, з повною середньою освітою, не працюючого, який без офіційного місця реєстрації, проживає адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2023 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 01.11.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, та повторно, під час випробувального терміну, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.?

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-1Х), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №6259/2022 з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Так, 28.10.2023, ОСОБА_4 перебуваючи о 19 год. 21 хв., біля кіоску «Ням-Ням», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 2-а, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_6 , де у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення будь - якого чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 впевнився, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до кіоску «Ням-ням» за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 2-а, та за допомогою ножиць, які приніс із собою, віджав вхідні двері до кіоску, та зайшов всередину, таким чином проникнувши до приміщення.

Знаходячись у приміщенні даного кіоску, ОСОБА_4 , не маючи на те законних підстав, діючи таємно викрав з шухляди столу гаманець, в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 22000 гривень, та з торгового прилавку грошові кошти у розмірі 800 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_4 залишив приміщення кіоску разом з викраденим, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим своїми злочинними діями ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду на загальну суму 22 800 гривень 00 копійок.

Крім того, 02.11.2023 року, близько 19 години 15 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 2-а, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 , де у нього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення будь - якого чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 впевнився, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 і за допомогою ножиць, які приніс із собою, віджав вхідні двері до кіоску, та зайшов всередину, таким чином проникнувши до приміщення.

Знаходячись у кіоску, ОСОБА_4 , таємно викрав з прилавка грошові кошти у сумі 2340 гривень, які належать потерпілій ФОП ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого заховав їх до своєї сумки, яку мав при собі.

Після чого, ОСОБА_4 намагався відчинити двері кіоску з середини, та разом із викраденим майном втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був зупинений охоронцем та працівниками поліції.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до приміщення, в умовах воєнного стану; та за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до приміщення, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 28.10.2023 здійснив крадіжку в з магазину «Ням-ням» за адресою м. Харків, вул. Холодногірська 2 де викрав грошові кошти.

02.11.2023 скоїв крадіжку грошей з кіоску «Нова Баварія», але був затриманий працівниками поліції.

У скоєному розкаявся, та просив його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились. Надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Цивільні позови не заявляли.

Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до приміщення, в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 15, ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до приміщення, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, які згідно вимог ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) з якого вбачається, що, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд виходить з того, що положеннями ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі N 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як особа ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше судимий, один епізод кримінального правопорушення скоїв будучи на іспитовому строці, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов до висновку за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальним правопорушенням, а також відповідатиме справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним кримінальних правопорушень, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Епізод крадіжки від 28.10.2023 ОСОБА_4 скоїв до винесення вироку 01.11.2023 Червонозаводським районним судом м. Харкова і суд вважає необхідним призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень.

Другий епізод крадіжки ОСОБА_4 скоїв після винесення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова і згідно із ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому для остаточного призначення покарання суд має застосувати приписи ст.71 КК України.

У зв`язку з необхідністю призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 615 КПК України суд, -

У Х В А Л И В ;

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять ) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2023, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти ) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

За ч. 2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_4 за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2023, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення у строк покарання та рахувати строк відбування покарання за даним вироком з 02.11.2023 з моменту його фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити

тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судово - дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/121-23/27549 від 04.12.2023 року) в сумі - 1912,00 грн.. (одна тисяча дев`ятсот дванадцять грн.).

Речові докази: грошові кошти 200 гривень Г3 2966416; 200 гривень ЕА 0417072; 200 гривень ВИ 4075735; 200 гривень ВЛ 0277857; 200 гривень ХИ 7399336; 200 гривень ГЕ 2815403; 200 гривень КЕ 0651233; 200 гривень .ЄБ 3560811; 100 гривень УП 2381230; 100 гривень КЕ 0568473; 100 гривень АГ 6920182; 20 гривень АН 3967377; 20 гривень АН 3042490; 20 гривень ЮВ 8959892; 20 гривень АМ 5020318; 20 гривень ЕБ 4102810; 20 гривень АМ 0702100; 20 гривень ЕЗ 8270656; 20 гривень ЮЛ 4532622; 20 гривень ЕВ 3319203; 20 гривень ЕЗ 9871914; 20 гривень ЮБ 5950460; 20 гривень ЮГ 8512895; які зберігаються в КЗРД ВП № 2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_8 , два відрізка липкої стрічки зі слідами рук; ножиці після набрання вироком чинності знищити.

Гаманець бежевого кольору, аркуш А4 - копію особистої медичної книжки ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Ухвали слідчих суддів Ленінського районного суду від 08.11.2023 та 28.11.2023 про накладення арешту скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1