Справа № 472/979/23
Провадження №1-кс/472/11/23
УХВАЛА
про задоволення заяви про самовідвід
25 жовтня 2023 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове заяву судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №472/979/23 за скаргою представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих органів Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області,
17 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла скарга представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих органів Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 17.10.2023 року дану скаргу передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_3 .
18 жовтня 2023 року суддею ОСОБА_3 було заявлено про самовідвід від розгляду вказаної скарги.
Суддя ОСОБА_3 повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід належним чином 20.10.2023 року, пояснень щодо заяви про самовідвід не подав суду.
В судове засідання заявник ОСОБА_4 та представник заявника - адвокат ОСОБА_5 не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід були повідомлені належним чином 23.10.2023 року, що підтверджується розписками представника заявника.
Зі змісту ст. 81 КПК України вбачається, що неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також судді, якому заявлено відвід, не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.
Враховуючи те, що суддя ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 та представник заявника - адвокат ОСОБА_5 були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід, суд вважає за можливе розглядати дану заяву у їх відсутність, оскільки суд наразі не вирішує скаргу по суті, а лише вирішує про обґрунтованість чи необґрунтованість заявленого суддею самовідводу.
Вивчивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, оглянувши матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Згідно з п. 12 висновку N 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів» від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніви у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
У п.п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 року зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Заява судді ОСОБА_3 про самовідвід вмотивована тим, що особа, яка є заявником, ОСОБА_4 , є також обвинуваченим у кримінальній справі №472/595/22. Головуючим суддею в цій справі є також суддя ОСОБА_3 , а підставою для звернення заявника ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на думку останнього, є той факт, що потерпілим ОСОБА_6 під час розгляду кримінальної справи №472/595/22 подано підроблений документ. Тобто, при розгляді скарги, суд в своєму рішенні висловить власну думку відносно тих подій і обставин, які ще розглядаються та встановлюються у кримінальній справі №472/595/22, що в подальшому може поставити під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді кримінального провадження.
Таким чином, з огляду на викладене, оскільки при розгляді скарги №472/979/23 суддя ОСОБА_3 в своєму рішенні висловить власну думку відносно тих подій і обставин, які ще розглядаються та встановлюються ним у кримінальній справі №472/595/22, що в подальшому може поставити під сумнів об`єктивність та неупередженість судді при розгляді кримінального провадження, то для уникнення сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суд дійшов висновку про те, що заявлений суддею ОСОБА_3 самовідвід є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 75-79, 80, 371, 372 КПК України, суд
Заяву судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду справи №472/979/23 щодо розгляду скарги представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих органів Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, - задовольнити.
Справу №472/979/23 щодо розгляду скарги представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчих органів Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, - передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області для повторного автоматизованого розподілу судової справи у відповідності до ст.35 КПК України.
Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1