Справа № 581/1100/23
Провадження № 1-кп/581/10/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 січня 2024 року с-ще Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , у присутності прокурора - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 05 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

Сутність поданого прокурором клопотання

У грудні 2023 року прокурор ОСОБА_4 звернувся до місцевого суду із наведеним вище клопотанням, яке мотивував тим, що у період часу із 21 години 04 травня 2017 по 04 год 45 хв 05 травня 2017 невідома особа із території неогородженого подвіря в с.Потопиха Липоводолинського району Сумської області, власником якого є ОСОБА_5 , незаконно заволоділа мопедом червоно кольору, моделі «Альфа», шасі - НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 , вміст двигуна 49,9 см, який придбано потерпілим 27 серпня 2012 року в новому стані. 05 травня 2017 за вказаним фактом відомості внесені до ЄРДР за № 0000112 від 05 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України. У ході досудового розслідування проведені дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення виявленого злочину та особи, яка його вчинила, однак встановити причетну до вчинення вказаного злочину особу не вдалося. Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів та з посиланнями на положення ст.49 КК України прокурор просив закрити дане кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Позиція сторін по даній справі

У судовому засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання у повному обсязі та суду пояснив про достовірне невстановлення ужитими слідчими та оперативними працівниками заходами по встановленню на стадії досудового розслідування провадження № 0000112 осіб причетних до незаконного заволодіння мопедом, належного потерпілому ОСОБА_5 . Уточнив те, що до клопотання прокурором додані всі зібрані на стадії досудового розслідування матеріали, які повністю підтверджують його доводи.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.

Установлені судом фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів клопотання та наданих суду матеріалів кримінального провадження, зібраних на стадії досудового розслідування, 05 травня 2017 року до ЄРДР за № 000112 внесені відомості про незаконне заволодіння в с.Потопиха Липоводолинського району Сумської області з території неогородженого подвір`я мопеду червоного кольору, модель «Альфа», двигун № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , попередня кваліфікація протиправних дій проведена за ч.1 ст. 289 КК України (в редакції закону до 01 липня 2020 року).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається те, що слідчими протягом травня-липня 2017 року проводилися допити потерпілого, свідків (мешканців с. Потопиха та с. Московське, окремих жителів Лебединського, Роменського, Гадяцького, Недригайлівського районів Сумської та Полтавської областей), проводився огляд місця події, безрезультатно застосовувалася службова собака для виявлення по слідах особи, причетної до заволодіння майном потерпілого, проведена товарознавча експертиза.

У травні 2017 року на виконання рапорту начальника місцевого підрозділу поліції начальник УОТЗ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 надав систематизовані відомості радіорозвідки та перебування в зоні дії двох операторів мобільного зв`язку в с. Потопиха Липодолинського райну Сумської області. У подальшому в травні, липні 2017 року слідчим суддею місцевого суду надавалися тимчасові доступи до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг операторів мобільного зв`язку ПАТ «МТС Україна», ПАТ «Київстар». Наприкінці липня 2017 року на виконання ухвал слідчого судді місцевого суду слідчим лише від ПАТ «Київстар» отримані відомості про ідентифікатори кінцевого обладання, адреси розташування базових станцій та типи з`єднання абонентів зі збереженням цієї інформації на компакт диск. Проте, дані про будь-яке опрацювання отриманої від операторів мобільного зв`язку інформації у розумний строк й у спосіб та на умовах, визначених кримінально-процесуальним законом, у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.

Постановою начальника Липоводолинського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 13 січня 2021 року підслідність даного кримніального провадження визначена за слідчим відділенням Роменського РВП ГУНП в Сумській області у зв`язку із реорганізацією Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області.

Норми права, які підлягають застосуванню судом при вирішенні даного клопотання

Частиною 4 статті 9 КПК України передбачено. що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.1-1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 ч.1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, станом на день його виявлення вважалося злочином середньої тяжкості, а станом на день розгляду даного клопотання класифікується в якості нетяжкого злочину.

Пунктом 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року (далі-Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Висновки суду

Із досліджених матеріалів кримінального провадження вбачаються ті обставини, що із часу виявлення вчиненого незаконного заволодіння транспортного засобу з травня 2017 року минуло більше п`яти років. При цьому, з допитів потерпілого, свідків слідчим та оперативним працівникам за їх дорученнями не вдалося встановити особи чи осіб, які вчинили незаконне заволодіння майном потерпілого. При цьому, слід зауважити, що з часу отримання матеріалів радіорозвітки та отримання слідчим тимчасового доступу до речей і документів із відповідною інформацією від одного оператора мобільного зв`язку для опрацювання, з липня 2017 року, і до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду, досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні практично не проводилося. До цього, прокурор, який звертається із вказаним клопотанням, жодних процесуальних рішень, вказівок чи доручень на розкриття вказаного злочину не приймав та не надавав.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03 жовтня .2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Із огляду на вищенаведену інформацію щодо руху справи та проведення в ній відповідних слідчих дій, досудове розслідування кримінального провадження № 0000112 від 05 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України, суд уважає таким, що не може відповідати критерію ефективності.

Отже, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчими не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не вчинялися процесуальні дії на виконання обов`язку, встановленого ст.92 КПК України, а прокурор, не прийнявши до уваги вказані обставини, передчасно направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Також суд уважає, що застосування прокурором норми, яка введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості завершити досудове розслідування кримінального провадження № 0000112 від 05 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України шляхом закриття справи судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чиним КПК України.

Із урахуванням наведеного, суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, так як слідчими та прокурором не вжиті всі дієві та необхідні процесуальні заходи по встановленню особи (осіб), яка (які) вчинила (вчинили) вищезазначене кримінальне правопорушення і відповідно подане клопотання є необгрунтованим.

Керуючись ст.284, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Липоводолинського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 05 травня 2017 року за ч.1 ст.289 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження повернути Роменській окружній прокуратурі.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду надруковано 04 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1