Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

та захисниці підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/466/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному 01.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокосово, Хустського району, Закарпатська обл., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , гр. України, українця, розлученого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 27 жовтня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

З матеріалів клопотання убачається, що 31 серпня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному перевезенні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, яке вчинено організованою групою в особливо великих розмірах, і яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Слідчий у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 31.08.2023 ОСОБА_6 висунута підозра, а 31.08.2023 ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий у клопотанні також зазначає, що існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки має стійки зв`язки у кримінальному світі, які можуть йому допомогти покинути територію України, або сприяти у переховуванні від органу досудового розслідування та суду на території України. Окрім цього, існує ризик знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема і речових доказів у кримінальному провадженні, а також грошових коштів. У клопотанні слідчий також посилається на існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , достовірно знаючи про методи роботи правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на осіб, яким збував психотропні речовини, а також на те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, - про наявність останнього ризику свідчить те, що здобуті під час досудового розслідування докази, зокрема, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій та допити свідків, вказують на можливість вчинення ОСОБА_6 інших аналогічних кримінальних правопорушень щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також збуту психотропних речовин. Враховуючи вищевикладене, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. З огляду на наведене, просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 береться до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, у разі доведення вини ОСОБА_6 , йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Водночас, слідчим суддею досліджені матеріали клопотання та додані до нього докази, на підставі яких встановлено, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 31.08.2023 ОСОБА_6 висунута підозра і його 31.08.2023 у порядку ст. 208 КПК України було затримано, про доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, беручи до уваги те, що докази у повному обсязі не зібрано, а тому цей ризик існує; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину у складі організованої злочинної групи, і на цьому етапі досудового розслідування існує можливість попередження інших осіб, причетних до збуту психотропних речовин і зброї, та впливу на них з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того, слідчий суддя взяв до уваги дані про особу підозрюваного і те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення віднесено до особливо тяжких злочинів, що має високий ступінь суспільної небезпеки, тому обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде неефективним. Вищезазначені обставини в їх сукупності свідчать про те, що органом досудового розслідування доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, ніж тримання під вартою, зазначеним у клопотанні. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, що така підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра її підзахисному є необґрунтованою. Окрім того, на переконання апелянтки, існування жодного ризику, на який слідчий вказує у клопотанні не підтверджується доказами. Так наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України спростовується тим, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, у якому, згідно з повідомленням про підозру від 31.08.2023, останній виступав виконавцем. При цьому, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , речі, які мали який-небудь стосунок до кримінального правопорушення були вилучені, отже, ризик знищення, спотворення або приховування речей, що мають значення у кримінальному провадженні об`єктивно не існує. В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , достовірно знаючи про методи роботи правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на свідків у кримінальному провадженні, однак, як стверджує адвокатка ОСОБА_7 , вказане не відповідає дійсності, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не є працівником правоохоронних органів, методи роботи правоохоронних органів йому не відомі. При цьому, наявність ризику впливу на свідків є неможливим, оскільки у кримінальному провадженні проводились негласні слідчі розшукові дії, підозрюваному ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження не відкривались, отже, свідки, які беруть участь у кримінальному провадженні йому не відомі. Жодного доказу про наявність зареєстрованого за ОСОБА_6 майна, як вважає апелянтка, стороною обвинувачення не надано. Крім того апелянтка зазначає, що слідчим суддею не враховано відомості про стан здоров`я ОСОБА_6 , позаяк останній потребує постійної медичної допомоги, що підтверджується медичним висновком. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, або визначити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвокатки ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу; думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: підозрюваний належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; не подавав заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день; стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги і його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; адвокатка ОСОБА_7 , яка подала апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та прокурор ОСОБА_5 не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: допиту свідка від 04.05.2023, 23.05.2023 та 10.08.2023; огляду особи від 26.05.2023, 31.05.2023 та 24.07.2023; вручення речей (коштів) від 26.05.2023, 31.05.2023 та 24.07.2023; за результатами здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.06.2023; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових дій) аудіо, відео контроль особи від 14.06.2023 та 14.07.2023; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння від 17.08.2023; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою, річчю або місцем від 17.08.2023; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль місця від 14.06.2023; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи від 14.07.2023; за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 31.07.2023, 06.06.2023 та 26.07.2023; висновками експертів від 30.06.2023 № СЕ-19/107-23/5633-нзпрап, від 30.06.2023 № СЕ-19/107-23/5367-нзпрап, від 30.08.2023 №СЕ-19/107-23/7457-нзпрап, від 22.08.2023 №СЕ-19/107-23/7868-нзпрап, від 28.08.2023 №СЕ-19/107-23/5488-ВТХ, від 22.08.2023 №СЕ-19/107-23/7867-БЛ, від 21.08.2023 №СЕ-19/107-23/7869-БЛ; довідкою про категорію вибухотехнічної служби від 31.05.2023, на підставі яких 31.08.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до цього кримінального правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

При цьому, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, - апеляційний суд не бере до уваги.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, та даними про особу підозрюваного, який тимчасово не працюючий, розлучений, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні не підтверджено жодними доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із урахуванням наведеного вище, як такі, що не знаходять свого підтвердження, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про відсутність передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Як безпідставні і такі, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про відсутність передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику - знищення, спотворення або приховування речей, що мають значення у кримінальному провадженні. При цьому, апеляційний суд зазначає, що наявність такого ризику слідчим суддею не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодного доказу про наявність зареєстрованого за ОСОБА_6 майна стороною обвинувачення не надано, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тому, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку слідчого судді про неможливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й застава, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано відомості про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , позаяк останній потребує постійної медичної допомоги.

Колегія суддів вважає, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 вересня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого, у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному 01.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 27 жовтня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування), - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: