Номер провадження: 11-кп/813/674/24
Справа № 946/7059/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000173 від 13 липня 2023 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ізмаїл, Одеської області, громадянки України, офіційно не працевлаштована, заміжня, має на утримані малолітню дитину, із середньо-технічною освітою, не відноситься до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених

обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та їй призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік та, відповідно до ст.76 КК України, на неї покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання з процесуальними витратами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Оскарженим вироком встановлено, що 10.07.2023 в денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись біля власного будинку на подвір`ї, незаконно придбала шляхом знахідки наркотичний засіб - амфетамін, який в подальшому зберігала за адресою: АДРЕСА_2 , для особистого вживання без мети збуту.

Працівниками Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 13.07.2023 в період часу з 09:36 години по 09:55 годину в ході проведення обшуку у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_8 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в кухні квартири виявлено та вилучено 3 zip- пакети з кристалоподібною речовиною рожевого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном.

Загальна маса психотропної речовини - амфетаміну, який ОСОБА_8 незаконно придбала шляхом знахідки, та зберігала для особистого вживання без мети збуту, становить 0,362 г.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржений вирок в частині призначення покарання, в зв`язку з істотними порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки застосував до обвинуваченої ОСОБА_8 покарання, яке, зважаючи на наявність дитини, яка не досягла чотирнадцяти років, не може бути їй призначене.

Позиції учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про час та місце апеляційного розгляду була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим відправленням про доставку повістки та особистим підписом ОСОБА_8 . З заявами та клопотаннями про відкладення апеляційного розгляду не зверталася.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а обвинувачена ОСОБА_8 не виявив бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, при цьому в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченої, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки судовий розгляд судом першої інстанції був проведений в спрощеному провадженні, а в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає не обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

В апеляційній скарзі прокурора не зазначені обставини, які свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом також не встановлено обставин, які свідчать про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили, або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що в цій частині апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме порушення вимог ч.3 ст.61 КК України.

Положеннями частини 3 статті 61 КК України встановлено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Апеляційний суд зазначає, що санкція ч.1 ст.309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та їй призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, та звільнено на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України

У свою чергу, апеляційний суд зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 має дитину - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки призначив обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, яке хоч і передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України, проте, у відповідності до положень ч.3 ст.61 КК України, не може бути застосоване до особи, що має дитину, яка не досягла чотирнадцяти років.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання апеляційний суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.ст. 50, 63, 65 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.309 КК України.

Зазначений вид і міра покарання, на думку апеляційного суду, є справедливими, необхідними і цілком достатніми для виправлення ОСОБА_8 , попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, виховання у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, а також відповідальності перед суспільством.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює ухвалу в інших випадках, якщо зміна ухвали не погіршує становища обвинуваченого.

Положеннями ч.1 ст.409 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями п.1) ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є зокрема не застосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та змінити вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2023 року, в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_8 покарання.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції жодним чином не погіршує правового становища обвинуваченої ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 532, 615 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 - частково задовольнити.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 вересня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3