СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/253/23
ун. № 757/6441/21-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , у кримінальних провадженнях №0000178 від 27.02.2020 та № 0000822 від 27.08.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вале Ахалцихінського району Республіки Грузія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіка Вірменія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Макіївка Донецька області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває вказане кримінальне провадження.

14.12.2023 прокурором до суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивовані тим, що ризики, передбачені п.1,п.3,п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також обставини, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати та не зменшились. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та перешкоджатиме кримінальному провадженню. Також прокурор зауважує на тому, що з 68 призначених судових засідань, за ініціативою або з причин процесуальної поведінки сторони захисту, розгляд провадження не відбувся 28 разів.

14.12.2023 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, або будь - який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, яке вмотивоване тим, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України відсутні, її підзахисний має міцні соціальні зв`язки та місце проживання у м. Києві. У клопотанні захисник ОСОБА_7 звертає увагу на тому, що у даному кримінальному провадженні прокурор відповідно до спеціалізації, встановленої в Офісі Генерального прокурора, не уповноважений на розгляд даного кримінального провадження, також не була дотримана процедура перейняття кримінального провадження, що свідчить про істотні порушення кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні прокурор підтримав подані ним клопотання, просив їх задовольнити та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 просив відмовити.

Захисник ОСОБА_7 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на особисте зобов`язання з викладених у ньому підстав, щодо клопотання прокурора заперечила, з підстав його необґрунтованості.

Захисник ОСОБА_8 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечила проти задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що останнім не доведені заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 . Надала письмові заперечення на клопотання прокурора, в яких, зокрема, зауважила на тому, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання під вартою, прокурором не наведено нових обґрунтованих підстав для продовження строку тримання під вартою, просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід , а саме домашній арешт, за адресою: АДРЕСА_4 , з використання електронних засобів контролю, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисного. До письмових заперечень захисник ОСОБА_8 додала копію заяви ТОВ «Хілл Інжиніринг» від 06.11.2023, згідно якої товариство зобов`язується надати ОСОБА_5 місце офіційного працевлаштування на посаді диспетчер - логіст (дистанційно, удалено), про що має намір укласти трудовий договір, а також долучила договір оренди частини житлового будинку від 26.10.2023р. Окрім того, в судовому засіданні, захисник ОСОБА_8 заявила про наміри взяти обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки.

Заслухавши доводи та думку учасників судового провадження, дослідивши подані сторонами матеріали, суд приходить до наступного.

Вимогами ч.ч.1-3 ст. 331КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 15.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000822 від 27.08.2020 було задоволено клопотання прокурора та обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою суду від 07.11.2023 - до 05.01.2024 (включно).

Завершити судовий розгляд до вказаної дати з огляду на стадію судового провадження не вбачається за можливе.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до наступних висновків.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людину, згідно якої ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи репутацію обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх вік, майновий та сімейний стан, процесуальну поведінку (у період з 14.08.2020 по 13.04.2021 ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 , переховуючись від органів досудового розслідування та суду, за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання не перебували, а 13.04.2021 були затримані у спеціально облаштованій кімнаті для проживання під час проведення обшуку у складському приміщенні в одному з промислових районів міста Києва), та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує кожному з них у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна), суд вважає, що в останніх дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, до обставини, яка збільшує ризику втечі, безумовно належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Про наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення свідчить те, що вони офіційного джерела доходів не мають, обвинувачуються у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а також є обвинуваченими у іншому кримінальному провадженні №0000804 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Також існує ризик того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, зокрема, шляхом погроз, вмовлянь, з метою примусити їх відмовитись від показань або змінити на користь обвинувачених. Такий вплив може бути не лише прямим, але й опосередкованим.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи наявні ризики, колегія суддів доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинувачених на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виключає можливість перебування їх під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надані строною захисту, не спростовують можливих ризиків їх неправомірної поведінки.

Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді домашнього арешту, але наявність вказаних вище ризиків та обставин, з огляду на стадію судового провадження, виключає, на думку суду, застосування таких.

На теперішній час у справі не були допитані свідки, потерпілий, не досліджено всі докази. Відтак, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 буде недостатнім для забезпечення кримінального провадження, тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд зауважує, що всі інші питання, зокрема, щодо винуватості чи не винуватості в скоєні кримінальних правопорушень, належності та допустимості доказів, питання щодо законності перейняття кримінального провадження із Республіки Вірменія, вирішуються під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність повноважень у прокурора ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, суд вважає їх безпідставними, оскільки повноваження прокурора підтверджені постановою заступника Генерального прокурора від 25.05.2020, яка міститься в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 лютого 2024 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 лютого 2024 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвалу передати на виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3