Справа № 337/1088/23
Номер провадження 1-кп/337/55/2024
ВИРОК

Іменем України

22 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,яка має на утриманні сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981

№ 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974

№ 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів зс рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, яке було захоплено 28.02.2022.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, в тому числі 16.11.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким передбачено його продовження з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, який діє по теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», Михайлівська селищна територіальна громада внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з 28.02.2022.

Так встановлено, що не пізніше 01.04.2022 (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), знаходячись на території окупованого зс рф смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб із числа представників окупаційної влади смт. Михайлівка, та добровільно зайняла посаду оперативного чергового у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» та розташовується за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Свято-Покровська, буд. 8.

Обіймаючи зазначену посаду з 01.04.2022, ОСОБА_5 здійснювала свою протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території смт. Михайлівка Запорізької області, окрім іншого, здійснювала приймання та реєстрацію заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні та адміністративні правопорушення від місцевих мешканців смт. Михайлівка, забезпечувала взаємодію із іншими підрозділами незаконного правоохоронного органу, який має назву «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по

г. Васильевка и Васильевскому району», займалась моніторингом стану оперативної обстановки на території тимчасово окупованого смт. Михайлівка, організовувала виїзд на місце вчинення правопорушення чергового наряду, заступала на добові чергування в складі слідчо-оперативної групи незаконного правоохоронного

органу - «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», забезпечувала охорону правопорядку під час проведення незаконного референдуму щодо виходу Запорізької області із складу України та вхід до складу рф.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої, ОСОБА_5 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в у Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченій ОСОБА_5 , а також інформацію про винесення певних процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленої про проведення відносно неї досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженню.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що є мешканцем смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області та станом на 24.02.2022 року мешкала в смт.Михайлівка.Наприкінці лютого 2022 року смт.Михайлівку було окуповано військами російської федерації. ОСОБА_5 знає особисто, оскільки ОСОБА_5 працювала продавцем в магазині в смт.Михайлівка. Напочатку березня 2022 року в смт.Михайлівка відбулося формування так званої народної міліції.Всіх бажаючих запрошували туди йти працювати.ОСОБА_5 добровільно та за власним бажанням пішла працювати в так звану народну міліції в чергову частину.Одного разу вона була затримана та доставлена в райвідділ, бо пила алкогольні напої в парку. Документи про її затримання оформлювала ОСОБА_5 .ОСОБА_5 виписала їй штраф.Під час оформлення документів ОСОБА_5 поводила себе впевненно, пишалася собою.Приміщення так званої народної міліції розташовувалося в приміщені податкової інспекції.9 травня 2022 року вона бачила, як ОСОБА_5 патрулювала в парку .Унеї була дубинка.Виїхала вона з смт.Михайлівка 28 травня 2022 року;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що є мешканцем смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області та станом на 24.02.2022 року мешкав в смт.Михайлівка.27-28 лютого 2022 року смт.Михайлівку було окуповано військами російської федерації. ОСОБА_5 знає особисто, оскільки ОСОБА_5 працювала продавцем в магазині в смт.Михайлівка. 2-3 березня 2022 року в смт.Михайлівка відбулося формування так званої народної міліції.Всіх бажаючих запрошували туди йти працювати.Народну міліцію розмістили спочатку в селищній раді, а потім розмістили по вул.Святопокрівська, 8 .Цибу він бачив в приміщені так званої народної міліції, куди приїхав та привіз документи своєї дівчини, яку було затримано та доставлено в так звану народну міліцію за те, що вона розпивала пиво в парку.ОСОБА_5 працювала там на посаді чергової. Вона була одягнена в темний одяг з білою пов`язкою на руці.З білими пов`язками на руці ходили російські військові. Виїхала він з смт.Михайлівка 28 травня 2022 року;

- даними протоколу огляду від 12.01.2023 з фототаблицею,додатком до протоколу огляду, який міститься на DVD-R диску, інформації розміщеної в публікаціях на інформаційному каналі створеному у додатку «Telegram»: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відносно незаконно створеного органу-мовою оригіналу «Отдел полиции №3 с дислокацией в АДРЕСА_2 »;

- даними протоколу огляду від 05.01.2023 з фототаблицею,додатком до протоколу огляду, який міститься на DVD-R диску, інформації розміщеної в публікаціях на інформаційному каналі створеному у додатку «Telegram»: «ІНФОРМАЦІЯ_5» до якої прикріплено фотографії із списком співробітників зазначеного незаконного правоохоронного органу де на першій фотографії під №5 у секторі мовою оригіналу «Сектор управления службой» прописано ОСОБА_5 ;

-даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 10.11.2022 реєстр.

№ 59/14-531т, відповідно до яких номером мобільного телефону НОМЕР_1 , месенджером «Telegram», ID НОМЕР_2 користується громадянин рф ОСОБА_13 ,у якого в чаті з спілкуванням з іншими особами міститься інформація, а саме мовою оригіналу - «Список сотрудников май 2022. Главное управление МВД в Запорожской области» ,яка підтверджує факт добровільного зайняття ОСОБА_5 посади мовою оригіналу: «оперативный дежурный» у незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу - ««Отдел полиции №3 с дислокацией в АДРЕСА_2 » з окладом 45 000, 00 рублів ,зазначеному , мовою оригіналу-Ведомость на заработанную оплату за апрель 2022г. ».

- даними протоколу огляду від 04.02.2023 оптичного носія DVD-R диску за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 13.11.2022 реєстр.

№ 59/14-1031т з додатком до протоколу огляду -флеш-накопичувач "Mibrand 16Gb", відповідно до яких міститься файловий масив «Референдум» з електронною інформацією профілю під логіком « ОСОБА_14 »,месенджеру «Telegram»,зареєстрованому на абонентський номер оператора мобільного зв"язку НОМЕР_3 ,яким особисто користується громадянин України ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 який займає посаду у незаконному правоохоронному органі створеному на тимчасово окупованій території м.Енергодар Запорізької області, який містить службовий документ збройних формувань російської федерації мовою оригіналу -"Расстановка личного состава ВУМВД России в Запорожской области, ГУВД по Запорожской области и заинтересованных силових структур (УФС ВНГ России,МЧС России и Военной полиции ВС России) задействованного на охрану общественного порядка в период проведения Референдума на территории Запорожской области» з інформацією щодо адрес незаконно створених на тимчасово окупованій території Запорізької області виборчих дільниць для проведення 23-27 вересня 222 незаконного референдуму щодо нібито входження Запорізької області до складу держави-агресора російської федерації, їх голів, а також співробітників незаконного правоохоронного органу -т.зв. «ГУВД по Запорожской области», створеному на тимчасово окупованій території Запорізької області,де під порядковим номером 96 зазначено виборчу дільницю №114, яка розташована на території с.Шевченко, вул.Щаслива, 39, та відомості про їх голів, відповідальних за проведення незаконного референдуму , а також співробітників незаконного правоохоронного органу -т.зв. «ГУВД по Запорожской области», які здійснювали охорону громадського порядку під час проведення референдуму, в тому числі ОСОБА_5 .

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, на думку суду, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Вищевказані показання свідків та дані протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинувачену ОСОБА_5 відомості, а також досліджені такі документи:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001109 від 04.07.2022 року, з фабулою « Невстановлені мешканці міста Михайлівка Михайлівської ОТГ Василівського роайону Запорізької області, із числа громадян України за попередньою змовою, добровільно зайняли посади в незаконних судових та правоохоронних органах , створених на тимчасово окупованій території та продовжують їх займати по теперішній час» та кваліфікацією за ч.2 ст.28 ,ч.7 ст.111-1 КК України;

-постанову про виділення матеріалів досудових розслідувань від 30.01.2023;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000202 від 30.01.2023 року, з фабулою « Громадянин України ОСОБА_5 не пізніше 01.04.2022 (більш точна дата органом досудового розслідування не встановлені) перебуваючи на території смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, яке з 28.02.2022 знаходиться під тимчасовою окупації збройних сил російської федерації, добровільно зайняла посаду оперативного чергового у незаконному правоохоронному органі створеному на території тимчасово окупованого смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області , який має назву «Отдел полиции №3 (дислокація пгт.Михайловка) УВД по г.Васильевка и Васильевскому району» та кваліфікацією за ч.7 ст.111-1 КК України;

-повідомлення про виклик та про підозру ОСОБА_5 , про завершення досудового розслідування у газетах «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України;

-постанову слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_16 про оголошення ОСОБА_5 у державний, міждержавний та міжнародний розшук;

- ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 від 08.02.2023 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000202, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.01.2023 року відносно ОСОБА_5 ;

-ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14.02.2023 про надання дозволу про використання у кримінальному провадженні №0000202, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.01.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України інформації, яка міститься в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 10.11.2022 реєстр.

№ 59/14-993т та додатку до нього - DVD-R диску №59/14/531т від 10.11.2022,а також процесуальних документах;

- ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14.02.2023 про надання дозволу на використання негласної слідчої (розшукової) дії,зафіксованих в ході розслідування кримінального провадження №0000102 від 29.03.2022 за ч.5 с.111-1 ч.7 ст.111-1 КК України в іншому кримінальному провадженні №0000202, відомості про яке внесені до ЄРДР 30.01.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України а саме інформації яка міститься у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем від 13.11.2022 реєстр.

№ 59/14/1031т та додатку до нього - DVD-R диску №59/14/545т від 13.11.2022,а також процесуальних документах;

- ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_17 від 03.02.2023 про арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Суд відхиляє доводи захисника про те, що під час судового засідання не доведено, що ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду співробітника у незаконно створеному правоохоронному органі, а тому не доведено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Так, під час допиту свідка ОСОБА_7 , остання повідомила, що є мешканцем смт.Михайлівка Михайлівського району Запорізької області та станом на 24.02.2022 року мешкала в смт.Михайлівка.Наприкінці лютого 2022 року смт.Михайлівку було окуповано військами російської федерації. ОСОБА_5 знає особисто, оскільки ОСОБА_5 працювала продавцем в магазині в смт.Михайлівка. Напочатку березня 2022 року в смт.Михайлівка відбулося формування так званої народної міліції.Всіх бажаючих запрошували туди йти працювати.ОСОБА_5 добровільно та за власним бажанням пішла працювати в так звану народну міліції в чергову частину.Одного разу вона була затримана та доставлена в райвідділ, бо пила алкогольні напої в парку. Документи про її затримання оформлювала ОСОБА_5 .ОСОБА_5 виписала їй штраф.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину (виконання обов`язків оперативного чергового у незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу - «Отдел полиции №3 с дислокацией в пгт.Михайловка УВД по г.Васильевка и Васильевскому району»,), особу обвинуваченої: раніше не судимої, офіційно не працевлаштованої, має постійне місце мешкання, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра).

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченої можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, передбачене ч.7 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті.

Крім того, ОСОБА_5 скоїла злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачена своїми діями фактично допомагала державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_5 покарання обіймати будь-які посади саме в органах державної влади України.

Також, суд при прийняття рішення також враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення.

В даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльністі, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_5 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_3 на яку ухвалою слідчого судді від 03.02.2023 (справ № 331/829/23 провадження

1-кс/331/322/2023) накладено арешт,яка підлягає конфіскації в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст.59 КК України.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на глибоке переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, на підставі якого призначити їй покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією майна, яке є її особистою власністю.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного її затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1