Провадження № 1-кс/761/661/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого від 08 грудня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000730 від 09 липня 2023 року

У С Т А Н О В И В:

У провадженні ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 09 липня 2023 року за ч. 2 ст. 286, ч. 2 ст. 270 КК України.

05 грудня 2023 року захисником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи та судової пожежо-технічної експертизи.

Постановою слідчого ГУ НП у місті Києві від 08 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

21 грудня 2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого від 08 грудня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000730 від 09 липня 2023 року. Обґрунтовуючи подану скаргу захисник зазначає, що процесуальне рішення слдічого, яким відмовлено в задоволенні клопотання, викладене у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання, є невмотивованим, необґрунтованим, незаконним, у зв`язку з чим просить скасувати вказану постанову про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати уповноважену особу у кримінальному провадженні № 0000730 вчинити (виконати) слідчу дію, яку ініціює сторона захисту в своєму клопотанні.

У судовому засіданні захисник підтримав скаргу в повному обсязі.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували щодо поданої скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав задовольнити клопотання чи винести постанову про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання, про що повідомити заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого є обґрунтованою, мотивованою, слідчим наведені підстави прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Статтею 243 КПК України передбачено, що експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Отже, за клопотанням сторони захисту експерт може бути залучений слідчим суддею.

Тому слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення експертизи, діяв в межах своїх повноважень, наданих йому КПК України.

Що стосується вимог скарги про призначення експертизи у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Статтями 243, 244 КПК України передбачено, що експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу. Сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи.

У рамках розгляду скарги на постанову слідчого слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання щодо призначення експертизи у кримінальному провадженні.

Сторона захисту не позбавлена можливості звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді.

Слідчий суддя також зазначає таке.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Верховний Суд у постанові від 11 липня 2023 року у справі № 676/3178/22 зазначив, за результатами розгляду скарги на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 307 КПК, має право скасувати рішення слідчого та зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, не втручаючись при цьому у межі його повноважень щодо прийняття рішень у кримінальному провадженні.

Також у порядку ст. 244 КПК за наявності відповідного клопотання сторони захисту та підстав, визначених частиною першою цієї статті, слідчий суддя за результатами розгляду такого клопотання має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Ухваливши рішення про зобов`язання слідчого призначити експертизу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вийшов за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги адвоката, які визначені положеннями ст. 307 КПК, та втрутився у сферу виключних повноважень слідчого, зокрема, щодо прийняття рішення про призначення експертизи у кримінальному провадженні.

На даний час відповідно до постанови слідчого від 08 грудня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначені та здійснені судова комплексна пожежо-технічна експертиза та судова комплексна фототехнічна та інженерно-транспортна експертиза, в т.ч. з питань, що співвідносяться з тими, які зазначені у клопотанні захисника.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову слідчого від 08 грудня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000730 від 09 липня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 376, 535 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1