Справа №:755/1477/24
Провадження №: 1-кп/755/709/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 15 листопада 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородянка Бучанського р-ну Київської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який обіймає посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 15 листопада 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

23 січня 2024 року, відповідно до здійсненого авторозподілу судових проваджень, зазначений акт отриманий головуючим суддею ОСОБА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити це кримінальне провадження до судового розгляду, її позицію підтримали адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд поставив на обгорнення питання про направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності за Шевченківським районним судом міста Києва.

Прокурор погодилася, що орган досудового розслідування до якого прибув ОСОБА_3 це Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Олени Теліги, буд.8., тому не заперечувала щодо передачі справи до Шевченківського районного суду м. Києва.

Обвинувачений та адвоката також повідомили, що не заперечують щодо передачі справи за підсудністю.

Вислухавши думки учасників судового провадження по викладених у ст.314 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, та відповідних дозволів командирів (начальників), близько 15:00 18.10.2022 самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_3 самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та перебував поза межами розташування зазначеної військової частини з 15 години 18 жовтня 2022 року та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, 14 вересня 2023 року ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до органу досудового розслідування.

Загальні положення КК України визначають, що триваюче правопорушення має місце там, де протиправна діяльність триває безперервно протягом певного часу.

При триваючому злочині (проступку) особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину.

Завершення триваючого злочину - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину (правова позиція, викладена у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04.08.2022 року у справі №452/2842/19).

Таким чином, злочин передбачений ч. 5 ст. 407 КК України є триваючим злочином, ознакою якого є безперервність, цей злочини починається з моменту самовільного залишення військової частини та закінчується внаслідок дій самого обвинуваченого (явка до залишеної військової частини) або в силу обставин, що роблять подальші злочинні діяння неможливими (наприклад, затримання винного органами влади).

Враховуючи те, що згідно обвинувального акту моментом закінчення інкримінованого злочину є 14 вересня 2023 року, коли ОСОБА_3 з власної ініціативи прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Олени Теліги, буд.8, що територіально не відноситься до Дніпровського району міста Києва, а належить до Шевченківського району міста Києва, суд вважає, що є підстави для направленняданого обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування до апеляційного суду для вирішення питання про його направлення до Шевченківського районного суду міста Києва.

(Аналогічна позиція викладена в ухвалі Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року (755/827/23)).

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 22.05.2020 року у справі №643/7609/20, де зазначено, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності (…).

З огляду на ч. 2 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого (…).

Враховуючи вищенаведене, та те, що порушення правил підсудності згідно вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34, 615 КПК України, є достатні підстави для направленняобвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування до Київського апеляційного суду для вирішення питання про його направлення з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 10, 32, 34, 314, 369-372, 615 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853 від 15 листопада 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до нього матеріали з поданням - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності за Шевченківським районним судом міста Києва.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1