Справа № 534/2450/23
Провадження № 1-кс/534/632/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за №0000841 від 12.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся начальник Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , із клопотанням, в якому прохає накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженні №0000841 від 12.11.2023, а саме: кров потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також букальний епітелій з правої та лівої сторони, дактилоскопію долоней правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьової пластини з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити місце зберігання речових доказів камеру зберігання речових доказів ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, з метою позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Із змісту внесеного клопотання вбачається, що 12.11.2023 року близько 11:30 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на кухні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , завдав один удар ножем у грудну клітку потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тим самим здійснив закінчений замах на вбивство останнього, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. В подальшому потерпілого було доставлено до реанімаційного відділення Козельщинської ЦРЛ з діагнозом проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва, гемопневмоторикс зліва.

За даним фактом відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000841 від 12.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

12.11.2023 на підставі постанови про освідування особи начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 12.11.2023, було відібрано біологічні зразки для проведення експертиз - крові потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також біологічні зразки для проведення експертиз підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: букальний епітелій з правої та лівої сторони, дактилоскопію долоней правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтоьвої пластини з правої та лівої руки.

Постановами слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 12.11.2023, кров потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також букальний епітелій з правої та лівої сторони, дактилоскопію долоней правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьової пластини з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнанано в якості речового доказу. Місцем зберігання речового доказу визначено камеру зберігання речових доказів ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Прокурор звернувся на адресу суду з клопотанням в якому дане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи (клопотання), за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди ;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись ст. 98, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за №0000841 від 12.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на речові докази по кримінальному провадженні №0000841 від 12.11.2023, а саме: кров потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також букальний епітелій з правої та лівої сторони, дактилоскопію долоней правої та лівої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьової пластини з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, що помістити до камери зберігання речових доказів у ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

Роз`яснити учасникам розгляду судового провадження на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст. 174 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя В`ячеслав МОРОЗОВ