Номер провадження:1-кп/521/2029/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року м.Одеса
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженеця м.Лутугине Лутугинського р-ну Луганської обл., громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого вироком Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2016 за ч.1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі статей 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки; на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 05.01.2017 скасовано звільнення з випробуванням від відбування покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва та направлено для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, відбуває покарання у ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Божківське, вул. Центральна, 5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 24 липня 2023 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул.Генерала Швигіна, біля будинку №38, діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання наркотичного засобу, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, привласнив знайдений на землі полімерний згорток блакитного кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору масою 0,386 г, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,103 г, тим самим незаконно придбав шляхом знахідки вказаний наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.
Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,103 г, помістив вищевказаний згорток до своєї сумки, тим самим став незаконно зберігати наркотичний засіб при собі, для власного вживання, без мети збуту, до моменту вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 23 годині 15 хвилин 24.07.2023 під час проведення огляду місця події біля будинку №38 по вулиці Генерала Швигіна в м. Одесі.
Кримінальна відповідальністьза вчиненекримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин та у зазначених місці та час, коли повертався додому, знайшов наркотичний засіб у згортку, який поклав до своєї сумки та зберігав для власних потреб, в подальшому видав його працівникам поліції. Оскільки раніше вживав наркотичні речовини, то одразу зрозумів, що знайшов наркотик. У вчиненому щиро кається та просить врахувати, що він пройшов програму реабілітації, оскільки вживав раніше наркотичні речовини, працює у колонії, де відбуває покарання.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого кримінального правопорушення, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме: допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження стосовно особи обвинуваченого, речових доказів, судових витрат відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.
Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до ст. 12 КК України правопорушення інкриміноване обвинуваченому відносяться до категорії проступку.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив кримінальних правопорушень.
Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше судимий, відомостей про офіційне працевлаштування суду не надано, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні, повне визнання вини обвинуваченим та щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та готовність нести за це відповідальність, наявність обставини, що пом`якшує покарання та що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.
Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на час розгляду кримінального провадженя відбуває покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2016 року у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
Відповідно до вироку Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2016 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з іспитовим строком 2 (два) роки. На підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 05.01.2017 відносно ОСОБА_4 скасовано звільнення з випробуванням від відбування покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва та останнього направлено для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Згідно довідки ДУ "Одеський слідчий ізолятор" ОСОБА_4 був затриманий 25.07.2023 року, на час розгляду кримінального провадження відбуває покарання у ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», тому на підставі ч.1 ст. 71 КК України суд остаточно призначає покарання шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі за правилами, передбаченими п.1 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 на час ухвалення вироку частково відбув покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2016 року з 25.07.2023 року, то вказаний період відбутого покарння підлягає зарахуванню у строк остатчоно призначеного судом покарння.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
З обвинуваченого підлягають стягенню судові витрати за проведення судової експертизи згідно вимог ст. 124 КПК України на користь держави.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими п.1 ч.1 ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 листопада 2023 року.
У строк призначеного покарання зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком Подільського районного суду м.Києва від 08.06.2016 року з 25.07.2023 року по 27.11.2023 року включно.
Речові докази після набрання вироком законної сили: метадон масою 0,386 г з кількісним вмістом 0,103 г та дифенгідрамін (димедрол), які зберігаються у камері збереження речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція №002487 - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення судової експертизи в розмірі 2868 грн.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1