Дата документу 24.10.2023Справа № 645/3059/21
Провадження № 1-кп/554/1251/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Ухвалою від 24.08.2023 р. справу відносно ОСОБА_3 зупинено на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України до звільнення обвинуваченого з військової служби.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно.

Обґрунтовуючи своє клопотання заявниця зазначає, що ухвалою від 30 листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова задовольнив клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001489 від 27.11.2020, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Ухвалою суду було накладено арешт на автомобіль «Фольксваген Пасат» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб.

ОСОБА_3 є власником автомобіля, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Слід зазначити, що в даному випадку, при арешті автомобіля власник майна позбавлений гарантованого йому статтею 41 Конституції України та статтею 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, права мирного володіння майном з можливістю розпорядження ним. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Таке втручання у право мирного володіння майном не буде пропорційним в розумінні положень ст. І Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що підтверджується практикою ЄСПЛ.

Таким чином, особу може бути позбавлено власності лише в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Як зазначено прокурором при обґрунтуванні клопотання про арешт майна, автомобіль

«Фольксваген Пасат» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть були використані, та доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля) та авто технічних експертиз.

Слід зазначити, що з часу застосування арешту до цього часу пройшло майже 3 роки, справа знаходиться на розгляді у суді, всі необхідні слідчі дії, пов`язані з проведенням дослідження автомобіля, в тому числі необхідні експертизи, проведені. Заявниця не є учасником кримінального провадження, а отже, вважає, що більше немає потреби обмежувати власника у його праві вільного володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №65 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст. 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Тому заявниця вважає, що розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, той факт, що розгляд справи триває довгий час, а арешт автомобіля обмежує право власності власника майна, вважає доведеним, і на теперішній час у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме в арешті, накладеному на автомобіль «Фольксваген Пасат» р.н. НОМЕР_1 , відпала потреба, що, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання про скасування арешту з майна.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, прокурор та потерпілий ОСОБА_5 подали письмові заяви, зазначили, що просять проводити розгляд справи за їх відсутності, можливість скасування арешту заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали клопотання, прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суду не надано належних доказів, які б підтверджували, що заявник є власником майна, щодо якого ставить питання про скасування арешту.

На даний час відсутні підстави вважати, що арешт накладено необґрунтовано, а також, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба на даній стадії судового провадження, враховуючи що розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України, на теперішній час не завершений, провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, провадження зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Суд звертає увагу заявника на те, що обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.7, 9, 18, 132, 174, 369-372КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1