Провадження № 1-в/161/375/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 жовтня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022,

В С Т А Н О В И В

03.10.2023 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022.

Клопотання мотивує тим, що в період з 08.06.2023 по 20.06.2023 ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Волинського обласного госпіталю для інвалідів війни. У відповідності до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2416 ОСОБА_6 встановлено діагноз «Хронічна цервікокраніалгія та правобічна цервікобрахіалгія, недиферційована форма з вираженим больовим синдромом, помірно вираженими стато-динамічними розладами, фаза загострення вертеброгенного генезу. Остеохондроз шийного відділу хребта. Лівобічний сколіоз грудного, поперекового відділу хребта. ФН ш/в хребта І ст. Виявлено гіпертрофію лівого шлуночка». 21.06.2023 ОСОБА_5 був повторно госпіталізований до терапевтичного відділення КП «Медичне об?єднання луцької міської територіальної громади» з діагнозом гіпертонічна хвороба. Під час огляду було встановлено клінічний діагноз: «Дисциркуляторна енцефалопатія зі стійким цефалгічним та вестибуло-атакностичним синдромом, синкопальний напад, ататична хода, як прояв гіпертонічної хвороби II ступеня з ризиком III ступеня». Згідно висновку кардіохірурга від 06.07.2023 ОСОБА_5 встановлений діагноз: «міокардіофіброз, стан після перенесеного міокардиту, недостатність аортального клапану Іст., АV-блокада 2ст., шлуночкова та надшлуночкова екстрасистолія, гіперонічна хвороба ІІст.». Згідно висновку спеціаліста від 21.08.2023 ОСОБА_5 встановлений діагноз: «міокардіофіброз, стан після перенесеного міокардиту, рецидивуючий вірусний міокрадит, шлуночкова політопна акстрасистолія, ІІІ клас по Lown-Wolf, недостатність артеріального клапану І ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2ст., серцево-судинний ризик високий, СН ІІА стадія із зниженою функцією лівого шлуночка ФК ІІІ по NYHA». З 14.09.2023 по 21.09.2023, згідно виписки №17442, перебував на лікуванні у відділенні кардіохірургії КП «Волинська обласна клінічна лікарня», з 21.09.2023 по 27.09.2023 у КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади».

Згідно висновку судово-медичного дослідження №43 від 06.09.2023 ОСОБА_5 на даний час страждає на захворювання серцево-судинної системи, а саме: міокардіофіброз, рецидивуючий вірусний міокрадит (зумовлений Covid-19), шлуночкова політопна акстрасистолія, ІІІ клас по Lown-Wolf, недостатність артеріального клапану І ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2ст., серцево-судинний ризик високий, СН ІІА стадія із зниженою функцією лівого шлуночка ФК ІІІ по NYHA». Наявні у засудженого захворювання відносяться до п.2 розділу VІІІ «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», а тому просить звільнити засудженого від подальшого відбування покарання у вигляді арешту за хворобою згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022.

Представник ДУ «Луцький слідчий ізолятор» у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду клопотання.

Захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 , кожен зокрема, подане клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що зазначені у клопотанні, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання захисника, оскільки вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та долучені документи, допитавши експерта, суд прийшов до наступного висновку.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.05.2023 вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 залишений без змін.

Ухвалою Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.06.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 та ухвалу Волинського апеляційного суду від 03.05.2023.

Таким чином, вирок суду набрав законної сили 03.05.2023.

В судовому засіданні встановлено, що 20.09.2023 ОСОБА_5 затримано в приміщенні закладу охорони здоров`я на підставі вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022, оскільки останній перебував на стаціонарному лікуванні, для нього залучена охорона у лікувальному закладі.

Частиною 2 ст.84 КК України, передбачено, що особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто, коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Положеннями п.6 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України встановлено, що питання про звільнення від покарання за хворобою під час виконання вироку вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно висновку судово-медичного дослідження №43 від 06.09.2023 ОСОБА_5 на даний час страждає на захворювання серцево-судинної системи, а саме: міокардіофіброз, рецидивуючий вірусний міокрадит (зумовлений Covid-19), шлуночкова політопна акстрасистолія, ІІІ клас по Lown-Wolf, недостатність артеріального клапану І ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2ст., серцево-судинний ризик високий, СН ІІА стадія із зниженою функцією лівого шлуночка ФК ІІІ по NYHA». Наявні у засудженого захворювання відносяться до п.2 розділу VІІІ «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання».

В судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердив правильність висновку №43, додатково роз`яснив, що вказані хвороби є патологічними (хронічними), такі хвороби не лікуються. Стан здоров`я засудженого можна лише стабілізовувати шляхом щоденного прийому ліків, окрім того, фактично кожні два тижні потрібно робити кардіологічне обстеження хворого. Той факт, що засуджений був виписаний з закладу охорони здоров`я, не означає, що особу вилікували, оскільки в подальшому необхідне можливе амбулаторне лікування. Неналежне лікування таких хвороб в будь-якому випадку загрожує життю та здоров`ю особи.

Згідно отриманої характеристики з ДУ «Луцький слідчий ізолятор» від 16.10.2023 судом встановлено, що за період перебування в установі ОСОБА_5 характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини. Засуджений має слідувати до ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» для проходження лікування у Львівській багатопрофільній лікарні №19 філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області, що також вказує на факт необхідності подальшого лікування.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 також повідомив, що 27.09.2023 він був виписаний із закладу охорони здоров`я, однак продовжує лікуватися, після чого його не приймали в слідчий ізолятор, він два дні перебував в умовах ізолятора тимчасового тримання. Станом на сьогодні дотримується лікування, яке ще було призначене у лікарні, зазначив, що в слідчому ізоляторі немає лікаря-кардіолога, йому кожного разу лікарі-терапевти виписують інші медикаменти, при тому, що він позбавлений можливості вчасно їх отримати від знайомих. Про вчинений кримінальний проступок, за який його засуджено, шкодує.

Європейський Суд з прав людини неодноразово визнавав наявність порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час відбування покарання засудженими, що мають хвороби. Так, Суд наголошував, що трьома складовими, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання, є: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги та піклування, яка надається в умовах ув`язнення; 3) доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня (п.94 Рішення у справі «Мельник проти України»).

Суд встановлював, що незабезпечення ув`язненому належної медичної допомоги та лікування становило нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження (п. 152 Рішення у справі «Кучерук проти України»).

Таким чином, в ході розгляду клопотання судом встановлено, що захисником доведено наявність підстав, зазначених у ч.2 ст.84 КК України, зокрема того, що вказані в засудженого хвороби є тяжкими, призводять до серйозного погіршення здоров`я засудженого, загрожують його життю або можуть призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_5 має ряд хвороб, які передбачені п.2 розділу VІІІ «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», має і інші захворювання, відбування ОСОБА_5 покарання у виді арешту загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків, кримінальне правопорушення, за яке останній засуджений, відноситься до кримінальних проступків, останній негативно ставиться до свого вчинку, даних про його негативну характеристику немає, тому суд приходить до висновку, що клопотання захисника необхідно задовольнити та засудженого ОСОБА_5 необхідно звільнити від подальшого відбування покарання згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 за хворобою.

Окрім того, на думку суду, перебування під вартою протягом майже місяця, буде належним уроком для виправлення ОСОБА_5 , попереджатиме вчинення засудженим нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 534, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 за хворобою.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ "Луцький слідчий ізолятор" для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий