Справа № 461/9346/23
Провадження № 1-кс/461/6147/23
УХВАЛА

03.11.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000938 від 20.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, із змінами, внесеними згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений час, однак не пізніше 11.10.2023, вступив у злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами та розробили спільний злочинний план незаконного переправлення осіб через державний кордон України, згідно з яким, вони повинні підшукати військовозобов`язаних громадян України віком від 18 до 60 років, які бажають незаконно перетнути державний кордон України; виготовити їм підроблене посвідчення особи з інвалідністю для його подальшого використання при незаконному переправленні через державний кордон України; надати особам, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, зазначені підроблені документи, а також вказівки щодо місця, часу незаконного перетину державного кордону України та їхньої поведінки під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску, зокрема, надання пояснень щодо причин та мети виїзду за межі території України; безпосередньо перевезти осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, із використанням зазначених підроблених документів через пункт пропуску через державний кордон України.

Реалізовуючи зазначений злочинний план незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 11.10.2023, для незаконного переправлення через державний кордон України підшукали ОСОБА_5 , який бажав виїхати за межі території України.

У подальшому невстановлені досудовим розслідуванням особи, реалізовуючи спільний злочинний умисел із ОСОБА_4 на незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, у відповідності до розробленого злочинного плану, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є військовозобов`язаним та не є особою з інвалідністю, а його метою є лише незаконний перетин державного кордону України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у період з 11.10.2023 до 31.10.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, підробили посвідчення особи з інвалідністю на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 та надали його ОСОБА_5 для подальшого використання при незаконному перетині державного кордону України.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є військовозобов`язаним та не є особою з інвалідністю, а його метою є лише незаконний перетин державного кордону України, та про те, що надане ОСОБА_5 посвідчення особи з інвалідністю є підробленим, 31.10.2023, приблизно об 11:00 год., перебуваючи на АЗС «WOG» в смт. Краковець Яворівського району Львівської області, зустрівся з ОСОБА_5 , якого, у відповідності до розробленого злочинного плану, мав незаконно переправити через державний кордон України, посадив останнього до свого автомобіля марки «Chrysler», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого надав ОСОБА_5 вказівки щодо його поведінки під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску, зокрема, надання пояснень щодо причин та мети його виїзду за межі території України, та у подальшому 31.10.2023, приблизно об 11:40 год., на вказаному автомобілі та з використанням вищезазначеного підробленого посвідчення особи з інвалідністю на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_5 через державний кордон України на виїзд у Республіку Польща через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краківець-Корчова», що знаходиться у смт. Краковець Яворівського району Львівської області, після чого протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена правоохоронними органами.

01.11.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

31.10.2023 у межах даного кримінального провадження проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , у ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон.

Слідчий вказує, що оскільки вилучені в ході обшуку речі відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України, їх разом із іншими предметами визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

З метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати чи зміни та використання їх у доказуванні, слідчий просить клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначені в клопотанні речі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без повідомлення володільців майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000938 від 20.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого від 31 жовтня 2023 року вилучені в ході обшуку речі та предмети були визнані речовими доказами.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 31.10.2023 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone», імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 , з сім картою НОМЕР_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1