Провадження № 1-кс/344/8442/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за № 0000094 від 01.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000094 від 01.10.2021 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Установлено, що ОСОБА_5 , відповідно до протоколу № 10 учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «БМБУД» від 01.04.2019 (надалі ТОВ «БМБУД»), наказу «Про призначення на посаду директора» № 38К від 02.04.2019, приступив з цього ж числа до виконання обов`язків директора ТОВ «БМБУД» (, вул. Плебанівка, 712/9, с. Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області), та являється кінцевим бенефіціарним власником зазначеного суб`єкта господарювання.

Перебуваючи на посаді директора ТОВ «БМБУД», ОСОБА_5 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто згідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

У ході досудового розслідування встановлено, що 20.11.2018 між Ямницькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області в особі голови ОСОБА_6 і ТОВ «БМБУД» в особі ОСОБА_7 (був директором до 02.04.2019), укладено договір про закупівлю робіт (підряду) № 935.

Так, ОСОБА_5 , ставши 02.04.2019 керівником ТОВ «БМБУД», ознайомився із проектною документацією стосовно проведення капітального ремонту дорожнього покриття вул. Шевченка від буд. №44 до буд. №150 в с. Павлівка Ямницької сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області, та продовжив виконання робіт за умовами договору.

В цей час у ОСОБА_5 , виник умисел на привласнення бюджетних коштів, шляхом використання асфальтобетонної суміші для улаштування верхнього шару покриття при виконанні робіт з капітального ремонту дорожнього покриття вул. Шевченка від буд. №44 до буд. №150 в с. Павлівка Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області, яка не відповідає встановленим вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 та ДБН В.2.3-4:2015, а також шляхом видачі актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, в яких внесено недостовірні відомості щодо використання асфальтобетонної суміші тип Б, марка 2.

Так, слідством встановлено, що ТОВ «БМБУД» орендує приміщення та майно Деренівського асфальтобетонного заводу, який знаходиться за адресою вул. Промислова, 5, с. Деренівка, Теребовлянський район, Тернопільська область та належить Дочірньому підприємству «Тернопільський Облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». На вказаному асфальтобетонному заводі працівниками ТОВ «БМБУД» під керівництвом ОСОБА_5 , самостійно здійснюється виготовлення асфальтобетонної суміші.

Відтак, ОСОБА_5 , у ході виконання робіт за вищевказаним договором, маючи намір незаконно заволодіти коштами місцевого бюджету Ямницької сільської ради, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом зловживання своїм службовим становищем, використав для улаштування верхнього шару дорожнього покриття вул. Шевченка, с. Павлівка Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області асфальтобетонну суміш, яка не відповідає встановленим вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 та ДБН В.2.3-4:2015, умовам договору підряду, проектно-кошторисній документації та за своїми властивостями не є асфальтобетонною сумішшю тип Б, марка 2, улаштування якої було передбачено робочим проектом, договірною ціною та договором про закупівлю робіт (підряду) № 935 від 20.11.2018.

Так, ОСОБА_5 , упродовж липня-грудня 2019 року, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, підписав, скріпив печаткою підприємства ТОВ «БМБУД», а в подальшому видав офіційні документи, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В № № 1-7 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, у яких відображено улаштування нібито належної асфальтобетонної суміші типу Б, марки 2, як передбачено проектною документацією. В подальшому ОСОБА_5 вказані офіційні документи надав Замовнику в особі голови Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_8 для підписання та здійснення оплати за виконані роботи, які фактично не виконувались.

На підставі поданих ОСОБА_5 офіційних документів, Замовником зайво перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «БМБУД» бюджетні кошти в сумі 4 165 659,00 грн.

В результаті використання неякісної асфальтобетонної суміші, яка не відповідає встановленим вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011 та ДБН В.2.3-4:2015, проектній документації, умовам договору підряду, впродовж короткого періоду часу дорожнє покриття по вул. Шевченка в с. Павлівка Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області суттєво деформувалось, утворились вибоїни, тріщини, ями, що суперечить гарантійному утриманню, передбаченому договором підряду № 935 від 20.11.2018.

Таким чином, директор ТОВ «БМБУД» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи умисно заволодів бюджетними коштами на загальну суму 4 165 659,00 грн, що більш як у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у службовому підробленні, тобто у тому, що він будучи директором ТОВ «БМБУД», умисно, впродовж липня-грудня 2019 року видав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме довідки форми КБ-2В та КБ-3, у які внесено недостовірні дані щодо виконання робіт та обсягів виконаних робіт із використанням асфальтобетонної суміші при улаштуванні дорожнього покриття по вул. Шевченка в с. Павлівка Ямницької ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області.

20 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, одруженому, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимому, директору ТОВ «БМБУД», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а саме ч. 5 ст. 191 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також, відповідно до ст. 45 КК України, злочин, передбачений ст. 191 КК України відноситься до корупційних кримінальних правопорушень.

Так, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «БМБУД» являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 99,56% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 900000,00 грн. Крім цього, часткою статутного капіталу володіє ТОВ «САРСАМА СЕРВІС» () - 0,44% статутного капіталу, що в грошовому еквіваленті становить 4000,00 грн.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у накладанні арешту на корпоративні права ТОВ «БМБУД» (ЄДРПОУ - 41037833), яке зареєстроване за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, село Настасів, вул. Плебанівка, будинок 712/9, шляхом тимчасової заборони права на відчуження і розпорядження частками, вчиняти будь-які цивільно-правові дії, правочини, укладати договори щодо відчуження частки на корпоративні права, а також заборони державним реєстраторам, нотаріусам та акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії щодо змін у статутних документах товариства, а також вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо цього суб`єкта господарювання, в тому числі вносити будь-які зміни щодо вказаного товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слідчий в судове засідання не з`явився, у клопотанні просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, до повноважень якого належить здійснення у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень Кримінальним процесуальним кодексом України(ч. 3 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченихКримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Тобто, накладення арешту на майно юридичної особи, з метою його конфіскації як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи, можливе у випадку здійснення провадження щодо такої юридичної особи та за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Із матеріалів справи вбачається, 20 листопада 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Враховуючи, те, що засновниками юридичної особи ТОВ «БМБУД» є не тільки ОСОБА_5 , клопотання не містить достатніх обґрунтувань для накладення арешту на корпоративні права юридичної особи, тому клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження за № 0000094 від 01.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9