Справа № 308/429/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що дізнавачем неповно та поверхнево досліджено обставини справи, не здійснено жодних заходів щодо збирання доказової бази та відсутній будь який аналіз норм чинного законодавства України щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних. Оскаржувана постанова містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин та застосування відповідних норм права.

За таких обставин, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 просив скасувати оскражувану постанову.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання у якому просить розглянути справу без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задоволити.

Дізнавач, постанова якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується, на підставі поданих заявником доказів.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні cектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 року за ч. 1 ст. 337 КК України.

З витягу встановлено, що 03.10.2023 до чергової частини Ужгородського РУП надійшло повідомлення від працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому містяться відомості про те, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від військового обліку.

Постановою дізнавача від 21 грудня 2023 року дане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

Постанова мотивована тим, що сукупність зібраних дізнавачем доказів свідчить про те, що в діях гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 КК України. Зокрема, з постанови вбачається, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано належних і допустимих доказів дотримання процедури щодо виклику ОСОБА_4 .

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого (дізнавача), прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається скаржник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, як вбачається з диспозиції ст. 337 КК України, відповідальність за даною статтею настає за ухилення призовника, військовозобов`язаного, резервіста від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, керівниками відповідних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України.

Дізнавачем у оскаржуваній постанові не зазначено чи є ОСОБА_4 суб`єктом кримінального правопорушення, з приводу якого розпочате досудове розслідування (призовник, військовозобов`язаний, резервіст), не встановлено, в якому ТЦК та СП він повинен перебувати на обліку. У оскаржуваній постанові дізнавачем не проаналізовано норми права, які визначають правила військового обліку, не з`ясовано чи передбачають ці правила обов`язолк особи проходити військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до проходження військової служби.

Тільки посилання на окремі нормативно-правові акти, які регулюють правила військового обліку, не свідчить про їх аналіз та співвідношення з фактично вчиненими діями особи.

Дізнавачем не надано оцінку тому, чи утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 337 КК України, відмова особи від проходження військово-лікарської комісії.

Твердження дізнавача в оскаржуваній постанові про те, що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано належних і допустимих доказів дотримання процедури щодо виклику ОСОБА_4 є безпідставним, оскільки збирання доказів у кримінальному провадженні, згідно з ч. 1 ст. 93 КПК України, здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.

За таких обставин, посилання слідчого у постанові про закриття кримінального провадження на відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, є передчасним, безпідставним та необгрунтованим, органом дізнання не проведено всього необхідного комплексу слідчих дій, спрямованих на спрямованих на всебічне, повне та неупереджене дослідження обставин кримінального правопорушення є безпідставним, передчасним та необґрунтованим.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного, дійшов до висновку, що скарга ІНФОРМАЦІЯ_3 на постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 284, 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 21 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000994, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1