Номер провадження: 11-сс/813/1922/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0001039, внесеного до ЄРДР 03.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке було вилучено 17.08.2023 рок у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Apple Iphone 12 Pro Maх», imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта: НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон марки «Apple Iphone 7 Plus», imei1: НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_5 ;

-тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-довідка до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене у ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину та могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що:

- власник майна ОСОБА_8 немає ніякого процесуального статусу в рамках вказаного кримінального провадження, а також не був допитаний органом досудового розслідування;

- слідчий суддя жодним чином не обґрунтував твердження про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України. Звертає увагу, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл на обшук з метою виявлення та вилучення медичної документації, яка може містити доказове значення;

- клопотання про арешт майна розглянуто поза межами строків, визначених ч. 6 ст. 173 КПК України.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційного скарги, а також зазначив про відсутність підстав для арешту тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки до акту огляду медико-соціального огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Проте, слідчий суддя суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001039, внесеному до ЄРДР 03.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, не у повному обсязі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання у повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001039 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно клопотання слідчого, на території міста Одеса, діє група осіб, яка займається виготовленням різного роду документів, а саме: свідоцтва фахівців для моряків, паспорти моряків, курси підвищення кваліфікації (зроблені за допомогою програми «Фотошоп» без фізичної присутності моряків), медичні довідки (без фізичної присутності моряків), проводять медичну комісію (без фізичної присутності моряків), роблять несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованих системах МОЗ України, щодо вакцинації населення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), без проходження самого процесу вакцинації (введення в організм вакцини), з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію, як джерело свого матеріального забезпечення.

Також організатор вказаної групи, визначив протиправну діяльність, яка пов`язана з отриманням незаконного прибутку за виготовлення різного роду документів, але для реалізації задуманого, розуміючи, що самостійно він не зможе реалізувати свій план, організатор вказаної групи, вирішив залучити до злочинної діяльності інших осіб, для виконання різних завдань. Усвідомлюючи, що для досягнення мети отримання прибутку, необхідні співучасники, які мають доступ до медичних інформаційних систем задля внесення відповідних відомостей, тобто лікарі, а також особи, які зможуть знайти людей, що готові надати грошові кошти за отримання сертифікатів про проведену вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19 та не бажають проходити при цьому вакцинацію.

В рамках вказаного кримінального провадження, 17.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон марки «Apple Iphone 12 Pro Maх», imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple Iphone 7 Plus », imei1: НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_5 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 .

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001039, внесеному до ЄРДР 03.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Після чого, слідчий за погодженням з прокурором Одеської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на виявлене та вилучене під час обшуку майно, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Позиція слідчого, прокурора щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Пославшись в ухвалі на приписи ст. 98 та 170 КПК України та завдання кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначене вище майно, проте, не зазначив жодного обґрунтування, які саме докази на це вказують, зокрема, як саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідка до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: 12 АА 2 №500927 на ім`я ОСОБА_8 , стосуються даного кримінального провадження та можуть бути використані як докази факту чи обставин кримінального правопорушення саме у даному кримінальному провадженні з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 190 КК України.

У свою чергу, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 повідомив, що необхідність арешту документів, які були виявлені та вилучені під час обшуку, наразі відсутня.

Як наслідок оскільки, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідка до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 , не відповідає вимогам, наведеним у ст. 98 КПК України, не являється ні предметом злочину, ні знаряддям його вчинення та не містить жодних відомостей, які б могли бути використані для доведення обставин в рамках зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим не було доведено необхідності накладення арешту на вказане майно.

Однак, на переконання апеляційного суду, мобільний телефон марки «Apple Iphone 12 Pro Maх», imei1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта: НОМЕР_3 , та мобільний телефон марки «Apple Iphone 7 Plus», imei1: НОМЕР_4 , в якому знаходилась сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_5 , мають ознаки речового доказу відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки оцінюючи фактичні обставини справи, які наразі встановленні органом досудового розслідування, зокрема під час огляду мобільного телефону, виявлено листування щодо несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах МОЗ України щодо вакцинації населення від гострої респіраторної хвороби, свідчать, що мобільні телефони може містити інформацію, яка може бути використана як доказ у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не прийняв до уваги зазначені вище положення кримінального процесуального закону та викладені апеляційним судом обставини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання у повному обсязі.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0001039, внесеного до ЄРДР 03.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, в частині накладання арешту на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідку до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: 12 АА 2 №500927 на ім`я ОСОБА_8 ., - скасувати.

Постановити у цій частині нову ухвалу, якою у задоволені клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідки до акту огляду медико-соціального огляду експертною комісією серія: НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 , - відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4