Справа № 304/2451/23 Провадження № 1-кс/304/605/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши заяву представника заявника адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

повний текст ухвали оголошено о 16.00 год 13 листопада 2023 року.

09 листопада 2023 року через канцелярію до суду надійшла заява представника заявника адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така мотивована тим, що у слідчого судді ОСОБА_6 перебуває на розгляді клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке призначено до розгляду на 14.00 год 09 листопада 2023 року. Цього ж дня ним надіслано до суду заяву про відкладення розгляду вказаного клопотання через неможливість прийняття участі в його розгляді, оскільки він бере участь у засіданні апеляційного суду у справі, яка раніше неодноразово призначалась до розгляду. Також зазначив, що слідчий суддя про час розгляду клопотання з ним не узгоджував; у слідчого судді було достатньо правових підстав для відкладення розгляду справи на пізнішу годину або на наступний день. Крім цього вказав, що під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя невірно встановив обставини, що мали значення для правильного прийняття рішення, а саме зазначив, що ОСОБА_4 нічим не хворіє, однак це не відповідає дійсності та було спростовано документами, доданими до апеляційної скарги. Зазначив, що наведене дає вагомі підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості вказаного слідчого судді у цій справі, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України є підставою для його відводу, а тому просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вказав на те, що він не підтримує подану його захисником адвокатом ОСОБА_5 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , при цьому зазначив, що особисто суддю ОСОБА_6 він не знає, в неприязних стосунках і родинних відносинах з таким не перебуває. Також вказав, він ніяку заяву про відвід не підписував, його захисник позицію щодо відводу судді з ним не погоджував, а тому просив у задоволенні заяви про відвід відмовити.

У судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явився.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви про відвід слідчого судді, посилаючись на ознаки зловживання правом на відвід з метою перешкодити розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, які мають значення для вирішення питання про відвід, дійшов до такого висновку.

Так, підстави для відводу судді в кримінальному провадженні чітко визначені та передбачені ст. 75 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як видно із приписів частин 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Фактично відвід, заявлений адвокатом ОСОБА_5 , ґрунтується на тому, що слідчий суддя час розгляду справи з ним не узгоджував, а також тим, що він не погоджується з процесуальним рішенням, ухваленим слідчим суддею Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості в судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Таким чином, визначаючись щодо наявності підстав для відводу слідчого судді від розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

З огляду на зазначене, ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції.

Крім цього, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо в заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року в справі № 910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Також, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

При цьому, в ході розгляду цієї заяви про відвід, передбачених положеннями ст. 75 КПК України, підстав та обставин, за яких слідчий суддя ОСОБА_6 не може брати участь в розгляді клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Незгода адвоката ОСОБА_5 з правовою позицією судді ОСОБА_6 при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його обгрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді в результатах розгляду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання слідчого судді, не може бути достатньою підставою для сумнівів у неупередженості слідчого судді.

При цьому, заявником не подано будь-яких доказів упередженості судді ОСОБА_6 .

Більше того, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 заяву про відвід судді не підписував, його захисник позицію щодо відводу з ним не погоджував.

З`ясовуючи питання, чи має зазначений відвід ознаки зловживання правом, слідчий суддя зазначає про таке.

КПК не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок - позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ.

Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

З урахуванням можливості використання практики ЄСПЛ як джерела права в Україні, суд вважає, що такі підходи у питанні протидії процесуальним зловживанням мають бути сприйняті і у судовій практиці України.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у поданні заяви про відвід за відсутності доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі №127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку зловживання правом звернення із заявою про відвід судді становить собою такий вид зловживань процесуальними правами, за якого уся процедура розгляду клопотання є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, заявлений адвокатом ОСОБА_5 відвід слідчого судді ОСОБА_6 не містить обставин, які б вказували на існування підстав для відводу останнього від участі у розгляді клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування та перешкоджання розгляду вказаного клопотання та якомога довшому залишенню стану правової невизначеності.

Таким чином, підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні, оскільки така не містить належних та достатніх даних необ`єктивності, упередженості або особистої зацікавленості судді, адвокатом викладено лише суб`єктивні твердження та припущення, а тому відсутні підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 369-372, 309 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника заявника адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1