Справа № 305/177/23
Номер провадження 1-кп/305/220/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пабраде, Литовської Республіки, мешканця АДРЕСА_1 , особи без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 296 КК України перебуває в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , подала до суду клопотання щодо визнання письмових доказів неналежними та недопустимими у кримінальному провадженні № 0000457 від 22.12.2022 року, а саме:

- витягу з ЄРДР від 22.12.2022 року, рапорту чергового ОСОБА_8 РВП, протоколу заяви про вчинення злочину ОСОБА_9 , постанови про призначення групи прокурорів, постанова про визначення групи слідчих, заяви про надання доступу для проведення огляду місця події;

- протоколу огляду місця події від 21.12.2022 року з ілюстрованою таблицею;

- постанови від 22.12.2022 року про визнання речовими доказами відстріляну гільзу корпус з пластику білого кольору та відстріляну гільзу корпус з пластику червоного кольору, виявлені та вилучені в ході огляду місця події 21.12.2022 року;

- заяви про залучення потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з пам`яткою про права та обов`язки;

- протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2022 року з потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- протоколу огляду місця події від 22.12.2022 року;

- відповіді на запит слідчого, надана старшим спеціалістом-криміналістом СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 25.01.2023 року, в якому спеціаліст-криміналіст повідомляє слідчого, що гільза відстріляна з пластику білого кольору з маркуванням на дні гільзи «16» та гільза з маркуванням «16» відноситься до боєприпасів та в спорядженому вигляді придатна до стрільби з мисливської гладкоствольної зброї;

- протоколів проведення слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 04.01.2023 року;

- заяви про надання дозволу на огляд електронного кабінету потерпілого ОСОБА_9 та протоколу огляду інтернет сторінки;

- постанови про визначення предметів речовими доказами від 22.12.2022 року (пошкоджений мобільний телефон, металева шрота з автомобіля, використаний прозорий контейнер з-під боєприпасу, металевий шрот з землі);

- постанови про відібрання біологічних зразків для експертизи від 22.12.2022 року;

- протоколу отримання зразків для експертизи від 22.12.2022 року;

- постанови про визначення предметів речовими доказами, якою слідчий визнав речовими доказами у справі пожежне сміття з вантажного автомобіля ГАЗ -66, д.н.з. НОМЕР_1 , яке упаковане до сейф-пакета №SUD 3009269, змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 ;

- постанови про призначення комплексної судової експертизи вибухових речовин, предметів вибуху та пострілу і судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів від 22.12.2022 року;

- висновку експерта №КСЕ-19/107-23/53 від 17.01.2023 року.

Захисник в своєму клопотанні просить визнати вищевказані письмові докази неналежними та недопустимим доказами, оскільки такі отриманні з порушенням вимог КПК України та жодним чином не доводять вину обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання про визнання письмових доказів неналежними та недопустимими у кримінальному провадженні № 0000457 від 22.12.2022 року, заперечив та зазначив, що докази які вказані в клопотанні захисника, отримані без порушень вимог КПК України, але в дійсно в деяких з них маються помилки (описки) технічного характеру.

Представник потерпілих у судовому засіданні зазначив, що клопотання захисника є таким що подане по передчасно, містить в собі оцінку доказів, тобто повинно розглядатися судом при винесенні остаточного рішення.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У частині 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду .

Рішенням Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 року надано офіційне тлумачення положення першого речення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, необхідно розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Згідно частин 1-3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Суд з урахуванням думки учасників судового засідання, розглянувши клопотання захисника, оцінивши доводи наведені в клопотанні, вважає таке клопотання попередчасним, оскільки письмові докази, а саме щодо належності та допустимості таких доказів, суд буде оцінювати в нарадчій кімнаті при винесенні остаточного рішення, у даному кримінальному провадженні. Крім того суд звертає увагу, що у самому клопотанні захисника вказано, як висновок обґрунтування клопотання саме про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Порядок, технічна сторона фіксації проведення слідчих розшукових дій, не є очевидною обставиною, що свідчить про нагальну необхідність вирішення питання допустимості на даній стадії судового розгляду. Стороною захисту може бути заявлено клопотання про допит спеціалістів на підставі ст. 71 КПК України, які приймали участь у оформленні письмових доказів які зазначені в клопотанні захисника, або заявлено клопотання про призначення проведення додаткових або повторних судових експертиз.

Постановлення ухвали надання оцінки доказів, у їх сукупності буде суперечити загальним засадам кримінального судочинства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про передчасність вирішення питання неналежності та недопустимості зазначених стороною захисту доказів, та відмовляє у зв`язку з цим у задоволенні клопотання захисту, на даній стадії судового процесу.

Керуючись ст.ст. 84, 86, 87, 89 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання доказів неналежними та недопустимими відмовити, як такому, що подане попередчасно.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1