Провадження № 1-кп/554/252/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002012 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сазонівка Лубенського району Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має захворювання гіпертонічна хвороба 2 стадія 3 ступінь ризик 4, цукровий діабет 2 типу, інсулінозалежний, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2023 року, в період часу з 18-30 год до 18-53 год, обвинувачений ОСОБА_6 приїхав на територію спортивного майданчику Полтавської спеціальної школи Полтавської обласної ради за адресою: м.Полтава, вул.Станіславського, 6, щоб забрати раніше скошене ним сіно для потреб особистого господарства, де побачив ОСОБА_3 , який збирав у мішки вищезазначене сіно для власних потреб. ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_3 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив із ним сварку, під час якої, раптово, ігноруючи похилий вік потерпілого, умисно завдав пальцями руки стиснутими в кулак, один удар в голову ОСОБА_3 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді скалкового перелому скулового відростку справа, втисненого перелому передньої та задньої стінок правої гайморової пазухи, скалкового втисненого перелому вилицевої дуги справа, параорбітальних гематом, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, які у своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що є злочином, передбаченим ч. 1 ст. 121 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та доказів, необхідних для вирішення цивільних позовів.

Обвинувачений, захисник, представник потерпілого погодились з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів, необхідних для вирішення цивільних позовів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому.

Надав показання про те, що здійснював покіс трави біля школи для годування власних кролів. Потерпілий підійшов до нього і повідомив, що раніше інші косарі надавали йому частину трави для годування його кролів, а також запропонував гроші за це. Обвинувачений відмовив потерпілому. 12 липня 2023 року увечері обвинувачений приїхав на своєму автомобілі до школи з метою зібрати висушену траву (сіно). В цей час побачив, що невідома особа збирає скошене ним сіно. Він обурився, голосно крикнув, щоб ця особа припинила такі дії, але людина не відреагувала. Тоді він підійшов до цієї людини та кулаком лівої руки ударив знизу уверх в область голови цієї людини. Людина присіла на коліно, після чого він впізнав потерпілого. Потім побачив, що у потерпілого з`явилася кров з носа. Обвинувачений не обув обізнаний про вік потерпілого та не мав наміру завдавати йому тяжкі тілесні ушкодження.

Потерпілий був присутній під час перших судових засідань, але в подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі за станом здоров`я. Прокурор та представник потерпілого, сторона захисту не заперечували щодо розгляду справи за відсутності потерпілого.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, докази щодо цивільних позовів, вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, не встановлено.

Суд відхиляє щире каяття обвинуваченого, оскільки під час судового розгляду обвинувачений неодноразово заявляв про те, що потерпілий винен у конфлікті.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд відхиляє посилання сторони обвинувачення на похилий вік потерпілого, оскільки суду не надано жодних доказів обізнаності обвинуваченого щодо віку потерпілого.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, раніше не судимий, думку прокурора та представника потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у найнижчому розмірі, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом із тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, думку прокурора та представника потерпілого, висновок органу пробації, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього потрібно застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову прокурора суд виходить з такого.

Прокурором в інтересах держави заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування витрат на лікування потерпілого.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок злочину.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Обвинувачений цей позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом не встановлено, що визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні цивільного позову потерпілого суд виходить з такого.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн, завданої злочином.

Моральна шкода обґрунтована потерпілим фізичним болем, стражданнями, тривалістю лікування та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що враховуючи засади розумності, справедливості, пропорційності, ці вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 80000 грн.

При вирішенні цього питання суд враховує поведінку потерпілого, обставини події, фізичні та психічні страждання потерпілого, їх тривалість, глибину, характер та ступінь, тривалість лікування, матеріальний стан обвинуваченого, стан здоров`я обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 12 жовтня 2023 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням певних обов`язків на строк 2 місяці, який продовжено ухвалою суду від 22 листопада 2023 року на строк до 21 січня 2024 року. Підстав для зміни обраного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді домашнього арешту в нічний час доби до набрання вироком законної сили залишити без змін. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , з 22 години до 06 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності з`явитись до суду. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

3) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні без дозволу суду.

Речові докази:

-біологічні зразки крові потерпілого, знищити;

-рубашку сірого кольору, хустинку сірого кольору, ганчірку блакитного кольору, окуляри, які належать потерпілому ОСОБА_3 та знаходяться в камері зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУ НП в Полтавської області, повернути власнику, потерпілому ОСОБА_3 .

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Національної служби здоров`я України, місцезнаходження: 04073, м.Київ, проспект Степана Бандери, 19, , матеріальну шкоду, завдану злочином, у виді витрат на лікування потерпілого в сумі 9326 (дев`ять тисяч триста двадцять шість) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , моральну шкоду, завдану злочином, в сумі 80000 (вісімдесят тисяч) грн.

В іншій частині цивільного позову потерпілого відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Октябрський районний суд міста Полтави.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1