КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2023 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих у наступних банківських установах, а саме: 1. АТ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), адреса: м. Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, а саме: НОМЕР_1 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (росiйський рубль); НОМЕР_2 (Українська Гривня); НОМЕР_3 (росiйський рубль); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (росiйський рубль);

______________________________________________________________________________

Справа № 761/30161/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6034/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (росiйський рубль); 2. АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, а саме: НОМЕР_4 (російський рубль); НОМЕР_5 (Українська Гривня); НОМЕР_6 (Євро); НОМЕР_7 (Долар США); НОМЕР_8 (Українська Гривня); НОМЕР_9 (Долар США); НОМЕР_10 (Євро); НОМЕР_11 (російський рубль); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_15 (російський рубль); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_15 (російський рубль); 3. Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, буд.1, а саме: (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Цією ж ухвалою зобов`язано службових осіб банківської установи АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268), АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), АТ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, директор ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що слідчим суддею не враховано правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД».

Слідчим суддею, всупереч вимог ст. 172 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про арешт майна без повідомлення та участі ТОВ «СХІДЗАХІД», а також не встановлено об`єктивних обставин, які б підтверджували необхідність та доцільність здійснення такого розгляду без участі зазначених осіб.

На переконання апелянта, накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується із заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Грошові кошти у сумі 11 616 501 грн., які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД», не відповідають жодній з ознак речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України, на які послався прокурор.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває більше 2 років, однак за цей час жодній особі не було повідомлено про підозру, у тому числі службовим особам ТОВ «СХІДЗАХІД».

Органом досудового розслідування не доведено незаконність походження грошових коштів на зазначених рахунках.

Оскаржувана ухвала не містить відомостей щодо дослідження фактів та доказів належності майна до предмету злочину, використання його як засобу чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержання такого майна внаслідок вчинення злочину.

Арешт накладено на грошові кошти ТОВ «СХІДЗАХІД» на штучно завищену суму, що не відповідає співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Внаслідок накладеного арешту фактично зупинена правомірна діяльність ТОВ «СХІДЗАХІД», оскільки товариство позбавлене можливості користуватися власними грошовими коштами для розвитку та розширення комерційної діяльності, виконувати взяті на себе зобов`язання перед постачальниками та виконавцями.

Апелянт вказував на відсутність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, а також на законність здійснення підприємницької діяльності ТОВ «СХІДЗАХІД».

Також директор ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_7 посилався на те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області № 3 від 09.12.2021, № 3 від 09.12.2021, № 3 від 09.12.2021. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2022 раніше зазначене рішення залишено без змін. Постановою Верховного суду від 30.03.2023 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2022 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Станом на день подання апеляційної скарги рішення у даній справі не винесено.

Крім того, апелянт зазначав, що про існування та зміст оскаржуваної ухвали стало відомо лише 11.09.2023, та цього ж дня ним в приміщенні Шевченківського районного суду отримано копію ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга директора ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності представника власника майна, дані про вручення власнику майна копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.

Як зазначено апелянтом, про існування оскаржуваної ухвали представнику власника майна стало відомо лише 11.09.2023, та цього ж дня подано апеляційну скаргу, тобто в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а тому колегія суддів не убачає підстав для вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, другим відділом детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001079 від 19.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 191 ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «СХІДЗАХІД» (), систематично протягом 2019 -2021 років проводили операції по формуванню схемного податкового «кредиту» від підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності», що надало змоги останнім в подальшому незаконно отримати державне відшкодування.

Зокрема, встановлено ряд підприємств з ознаками «ризиковості» та «транзитності» в ланцюгах постачання, що підтверджується даними висновку спеціаліста № 30/11/22-2 від 30.11.2022, згідно якого, дії посадових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» спричинили завищення податку на додану вартість у розмірі 11 616 501 грн. за 2019 - 2021 роки.

Як зазначено в клопотанні, проведеним оглядом податкових накладних ТОВ «СХІДЗАХІД» () по фінансово-господарських взаємовідносинах з вказаними у клопотанні суб`єктами господарської діяльності встановлено факти недостовірного внесення відомостей службовими особами ТОВ «СХІДЗАХІД» стосовно транспортних засобів, якими здійснювалася поставка сировини, зокрема не вірно зазначено державні номерні знаки, та/або державні номерні знаки причепів до транспортних засобів, або зазначають державні номері знаки, котрі на той час були закріпленими за іншими легковими автомобілями та не могли перевозити той вантаж у тих об`ємах, що вказується у документах, також зазначено водіїв, які не мають або на час поставки не мали відповідної категорії водійського посвідчення і не могли керувати вантажними автомобілями та інше, що підтверджує факт штучного завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, вищевказані дії службових осіб ТОВ «СХІДЗАХІД» () спричинили незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом відшкодування з державного бюджету України на загальну суму 8 761 135 грн, за начебто проведені операції з підприємствами, які мають ознаки «транзитності» та «фіктивності».

За результатом проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що для здійснення незаконної діяльності службові особи ТОВ «СХІДЗАХІД» () використовують розрахункові рахунки, відкриті в наступних банківських установах, а саме:

1. АТ «ПІВДЕННИЙ»(МФО 328209), адреса: м. Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, а саме:

- НОМЕР_1 (Українська Гривня);

- НОМЕР_1 (Долар США);

- НОМЕР_1 (Євро);

- НОМЕР_1 (росiйський рубль);

- НОМЕР_2 (Українська Гривня);

- НОМЕР_3 (росiйський рубль);

- НОМЕР_3 (Долар США);

- НОМЕР_3 (Євро);

- НОМЕР_3 (Українська Гривня);

- НОМЕР_1 (росiйський рубль);

- НОМЕР_1 (Долар США);

- НОМЕР_1 (Євро);

- НОМЕР_1 (Українська гривня);

- НОМЕР_3 (Українська гривня);

- НОМЕР_3 (Долар США);

- НОМЕР_3 (Євро);

- НОМЕР_3 (росiйський рубль);

2. АТ КБ «ПриватБанк» (МФО305299) за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, а саме:

- НОМЕР_4 (російський рубль);

- НОМЕР_5 (Українська Гривня);

- НОМЕР_6 (Євро);

- НОМЕР_7 (Долар США);

- НОМЕР_8 (Українська Гривня);

- НОМЕР_9 (Долар США);

- НОМЕР_10 (Євро);

- НОМЕР_11 (російський рубль);

- НОМЕР_12 (Євро);

- НОМЕР_13 (Українська Гривня);

- НОМЕР_14 (Долар США);

- НОМЕР_15 (російський рубль);

- НОМЕР_13 (Українська Гривня);

- НОМЕР_14 (Долар США);

- НОМЕР_12 (Євро);

- НОМЕР_15 (російський рубль);

3. Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів»

(МФО 325268) за адресою:м. Львів, вул. Сербська, буд.1, а саме:

- НОМЕР_17 (Українська Гривня);

- НОМЕР_16 (Українська Гривня);

- НОМЕР_16 (Українська Гривня).

Постановою детектива другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 18.008.2023 грошові кошти у сумі 11 616 501 грн, які знаходяться на банківських рахунках, належних ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268), АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), АТ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

22.08.2023 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих у наступних банківських установах, а саме: 1. АТ «ПІВДЕННИЙ»(МФО 328209), адреса: м. Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, а саме: НОМЕР_1 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (росiйський рубль); НОМЕР_2 (Українська Гривня); НОМЕР_3 (росiйський рубль); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (росiйський рубль); НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (росiйський рубль); 2. АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, а саме: НОМЕР_4 (російський рубль); НОМЕР_5 (Українська Гривня); НОМЕР_6 (Євро); НОМЕР_7 (Долар США); НОМЕР_8 (Українська Гривня); НОМЕР_9 (Долар США); НОМЕР_10 (Євро); НОМЕР_11 (російський рубль); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_15 (російський рубль); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_15 (російський рубль); 3. АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, буд.1, а саме: (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня), із забороною службовим особам ТОВ «СХІДЗАХІД» (), іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на рахунках, відкритих в АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268), АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), «ПІВДЕННИЙ»(МФО 328209), за винятком обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати, а також із зобов`язанням службових осіб зазначених банківських установ письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих у наступних банківських установах, а саме: 1. АТ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), адреса: м. Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, а саме: НОМЕР_1 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (росiйський рубль); НОМЕР_2 (Українська Гривня); НОМЕР_3 (росiйський рубль); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (Українська Гривня); НОМЕР_1 (росiйський рубль); НОМЕР_1 (Долар США); НОМЕР_1 (Євро); НОМЕР_1 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Українська гривня); НОМЕР_3 (Долар США); НОМЕР_3 (Євро); НОМЕР_3 (росiйський рубль); 2. АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, а саме: НОМЕР_4 (російський рубль); НОМЕР_5 (Українська Гривня); НОМЕР_6 (Євро); НОМЕР_7 (Долар США); НОМЕР_8 (Українська Гривня); НОМЕР_9 (Долар США); НОМЕР_10 (Євро); НОМЕР_11 (російський рубль); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_15 (російський рубль); НОМЕР_13 (Українська Гривня); НОМЕР_14 (Долар США); НОМЕР_12 (Євро); НОМЕР_15 (російський рубль); 3. Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268) за адресою: м. Львів, вул. Сербська, буд.1, а саме: (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня); НОМЕР_16 (Українська Гривня), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Цією ж ухвалою зобов`язано службових осіб банківської установи АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268), АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), АТ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209) письмово повідомити Офіс Генерального прокурора про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення ухвали слідчого судді.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 11 616 501 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД» (), відкритих в АТ Акціонерно-комерційний банк «Львів» (МФО 325268), АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), за винятком обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0001079 від 19.05.2023, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність обставин, передбачених ч. 4 ст. 170 КПК України, для можливого арешту грошових коштів з тих підстав, що вони можуть підлягати спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІД», оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його відчуження та переведення грошових коштів на рахунки інших підконтрольних суб`єктів господарської діяльності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, та прокурором не доведено необхідність арешту такого майна, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що арештовані грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «СХІДЗАХІ» могли бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутими кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ТОВ «СХІДЗАХІД», а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Посилання апелянта на відсутність підозрюваних у даному кримінальному провадженні, не впливають на правильність висновків слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про здійснення ТОВ «СХІДЗАХІД» законної господарської діяльності, не є тими обставинами, які перевіряються слідчим суддею при вирішенні питання про застосування щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна ТОВ «СХІДЗАХІД», зазначивши про заборону здійснення банківських операцій із арештованими грошовими коштами за винятком обов`язкових платежів до державного бюджету та виплати заробітної плати, який на думку колегії суддів буде достатнім для досягнення завдань такого заходу забезпечення як арешт майна.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчим суддею не повідомлено власника майна ТОВ «СХІДЗАХІД» про розгляд клопотання прокурора, заслуговують на увагу. Проте, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя за наявності підстав, викладених у наведеній нормі закону, може розглянути клопотання без повідомлення власника майна, вказані обставини не можуть бути безумною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено істотних порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші зазначені в апеляційні скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «СХІДЗАХІД» ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3