УХВАЛА

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 192/2442/18

провадження № 51-6722ск23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року, постановлених щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і

встановила:

Захисник звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Захисник, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, має вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, окрім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення, що, на його думку, призвело до неправильної кваліфікації дій засудженого. Таким чином, захисник просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

Як убачається із наданих матеріалів, вирок суду першої інстанції оскаржувався у порядку апеляційної процедури. У той же час у своїй скарзі захисник не зазначає, на які саме доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 цей суд не дав відповіді, а відтак немає й обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, зважаючи на приписи ст. 419 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга не містить.

Також, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги захисником додані знеособлені копії оскаржуваних судових рішень, що позбавляє Суд можливості перевірити законність та обґрунтованість вимог касаційної скарги.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 серпня 2023 року, постановлених щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3