справа № 361/5236/23
провадження № 1-кп/361/977/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000522 від 21.02.2023, яке надійшло з Броварської окружної прокуратури про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пристроми Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, вдови, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2018 року народження, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності вказаного джерела доходу, організувала систематичне здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду, а саме забезпечувала зайняття проституцією іншими особами на території м. Київ та Київської області, тобто систематично займалася сутенерством.

Так, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, але приблизно в кінці квітня 2022 року ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти громадського порядку та моральності, вирішила організувати діяльність інших осіб з надання сексуальних послуг особами жіночої статі та отримувати систематичний протиправний прибуток від такої діяльності, а саме, використовуючи всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою якої рекламувала сексуальні послуги на сайтах: «sexkiev.net» розмістивши анкетні данні на вищезазначених Інтернет ресурсах та додатку месенджера «Телеграм» 6 (шести) осіб жіночої статі для надання сексуальних послуг клієнтам за грошову винагороду, роз`яснивши умови надання таких послуг, де останні повинні очікувати клієнтів, яких підшукувала ОСОБА_5 для надання сексуальних послуг, а також здійснювати виїзд за місцем знаходження клієнтів у межах м. Києва та Київської області за допомогою служби «Таксі», яке оплачував клієнт.

Відповідно до розробленого плану ОСОБА_5 , особи жіночої статі, залучені для надання сексуальних послуг, після виконаного заказу, передавали зароблені гроші ОСОБА_5 , яка здійснювала свої незаконні функції щодо втягнення осіб жіночої статі в зайняття проституцією для надання сексуальних послуг за місцем знаходження клієнтів у межах м. Київ та Київської області, та отримувала 40% або 50% відсотків від суми отриманих грошових коштів від осіб, які були залучені для надання сексуальних послуг за створені умови для зайняття проституцією, зокрема підбір клієнтів для надання інтимних послуг.

Таким чином, у період 2022 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, до 20.02.2023, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території міста Києва та Київської області, ОСОБА_5 , використовуючи для цього месенджер «Телеграм» та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою якого рекламувала сексуальні послуги на сайтах: «sexkiev.net».

Так, 25.01.2023 громадянин ОСОБА_7 знайшов у всесвітній мережі «Інтернет» на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» рекламне оголошення з приводу надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду. В даному оголошенні було вказано номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Слухавку взяла ОСОБА_5 .. В ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що телефонує з приводу оголошення, яке знайшов на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» та хоче відпочити, на що ОСОБА_5 повідомила, що знаходиться в центрі м. Києва та надала інформацію потенційному клієнту, що дівчата прибувають на виїзд до клієнта, а також зазначила, що таксі дівчатам по безготівковому розрахунку сплачує клієнт.

В подальшому ОСОБА_7 погодився на дані умови та зазначив, що дівчина має приїхати в готельно-ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, приблизно о 12 годині 48 хвилин, ОСОБА_5 користуючись мессенджером «Telegram» надіслала ОСОБА_7 фото дівчини, на що ОСОБА_7 погодився, після чого викликав і оплатив послуги таксі для дівчини та став очікувати її у вище вказаному готелі.

В подальшому, 25.01.2023 о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 реалізовуючи свій умисел, забезпечивши доставку та прибуття дівчини, яка представилась ОСОБА_8 , до готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3, та забезпечила зайняття ОСОБА_8 проституцією, внаслідок чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 10 000,00 гривень, після чого остання знаходячись у вищезазначеному приміщенні надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру.

Окрім цього, 30.01.2023 року громадянин ОСОБА_7 знайшов у всесвітній мережі «Інтенет» на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» рекламне оголошення з приводу надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду. У даному оголошенні було вказано номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Слухавку взяла ОСОБА_5 .. В ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що телефонує з приводу оголошення, яке знайшов на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» та хоче відпочити. Після чого ОСОБА_7 додав, що хоче приїхати на адресу (місце розпусти) надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, на що ОСОБА_5 повідомила, що адреса знаходиться в АДРЕСА_4 , при цьому визначивши розмір винагороди у сумі 2 000,00 гривень за одну годину надання послуг сексуального характеру, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, того ж дня, а саме 30.01.2023, близько о 16 год. 20 хв., ОСОБА_7 написав в месенджері «Telegram» ОСОБА_5 , що прибув за вказаною адресою, у відповідь остання повідомила, що потрібно піднятись на 5 поверх, 9 парадний під`їзд, кв. АДРЕСА_5 .

Піднявшись до вказаної квартири, ОСОБА_7 зустріли дві дівчини, одну з яких потрібно було вибрати та розрахуватися за надання послуг сексуального характеру в сумі 2 000,00 гривень.

Окрім цього, 20.02.2023 громадянин ОСОБА_7 знайшов у всесвітній мережі «Інтернет» на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» рекламне оголошення з приводу надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду. В даному оголошенні було вказано номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Слухавку взяла ОСОБА_5 , в ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що телефонує з приводу оголошення, яке знайшов на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3» та хоче відпочити. В ході телефонної розмови ОСОБА_5 повідомила, що знаходиться в центрі м. Києва та розповіла, що дівчата їздять на виїзд до клієнта, а також зазначила, що таксі дівчатам по безготівковому розрахунку сплачує клієнт, на що ОСОБА_7 погодився на дані умови та повідомив, що дівчина має приїхати в готельно-ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, приблизно о 13 год. 11 хв., ОСОБА_5 користуючись мессенджером «Telegram» надіслала ОСОБА_7 фото дівчини, на що ОСОБА_7 погодився та в подальшому, приблизно о 14 год. 34 хв. ОСОБА_7 викликав і оплатив послуги таксі для дівчини та став очікувати її у вищевказаному готелі.

20.02.2023 о 15 год. 20 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел, забезпечивши доставку та прибуття дівчини, яка представилась ОСОБА_10 , до готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та забезпечила зайняття Ніки проституцією, внаслідок чого ОСОБА_7 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень, після чого остання знаходячись у вищезазначеному приміщенні надала ОСОБА_7 послуги сексуального характеру.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала повністю та пояснила, що вона дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах організувала здійснення незаконної діяльності у сфері надання послуг інтимного характеру за грошову винагороду та забезпечувала заняття проституцією іншими особами в м. Києві та Київській області, так як на той час у неї було дуже складне матеріальне становище, чоловік помер і вона сама виховує двох малолітніх дітей. Дівчата, які надавали сексуальні послуги за гроші, самі добровільно пропонували свої послуги, так як вони також перебували в скрутному матеріальному становищі, тому самі просилися заробити кошти на проживання таким способом. Наразі обвинувачена не займається протиправною діяльністю, і в подальшому займатися більше ніколи не буде, зазначила, що вона дуже шкодує за скоєне діяння, просить її суворо не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, які нею не оспорюються, є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, які характеризують її особу. При цьому, судом з'ясовано, чи правильно вона розуміє зміст тих обставин, які не оспорює, чи є добровільною та істинною її позиція, а також роз'яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 303 КК України - сутенерство, та ч. 2 ст. 303 КК України сутенерство, вчинене повторно.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, працевлаштована ФОП « ОСОБА_5 », тобто має офіційне джерело доходу, вдова, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 2012 року народження та ОСОБА_13 2018 року народження.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України являються нетяжким злочином (ч. 1 ст. 303 КК України) та тяжким злочином (ч. 2 ст. 303 КК України). При цьому суд враховує, що мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

В роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо; активне сприяння розкриттю вчинених злочинів, яке полягало в наданні зізнавальних показів суду; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, яке полягало у скрутному матеріальному становищі, що певним чином могло стимулювати девіантну поведінку обвинуваченої.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не вбачає.

При цьому суд не визнає зазначену в обвинувальному акті обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Свою незгоду з такою обставиною суд обґрунтовує тим, що хоча в Україні і введено воєнний стан, який діяв на час скоєння злочинів, однак дана обставина жодним чином не свідчить про їх скоєння з використанням умов воєнного стану, оскільки в Київській області на той час не велися бойові дії та не було тимчасової окупації, а тому на думку суду відсутній зв`язок між вчиненим кримінальним правопорушення та діючим в країні воєнним станом.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд враховує, що ВС у постанові від 17.04.2018 (справа № 298/95/16-к) зазначив, що у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м'якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов'язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченої, вчинення кримінального правопорушення вперше, її критичне ставлення до вчиненого, також судом береться до уваги добровільне внесення обвинуваченою ОСОБА_5 грошових коштів на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , наведених вище, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченій у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 303 та ч. 2 ст. 303 КК України і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів з призначенням остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, судом враховується Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002, в якому Суд зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Так, ч. 1 ст. 75 КК України встановлено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов'язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно, суд вважає, що з урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої та її характеризуючих обставин, які були досліджені судом, а саме що вона сама утримує двох малолітніх дітей, офіційно працює ФОП, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, підстав очікувати продовження ОСОБА_5 вчинення правопорушень суд не встановив і тому, враховуючи позицію прокурора, до обвинуваченої доцільно застосувати положення ст. 75 КК України - як превентивний захід до вчинення нових кримінальних правопорушень, в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю один рік, який буде достатнім для того, щоб обвинувачена довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, дозволить здійснювати контроль за її поведінкою.

Застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченої ОСОБА_5 в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 303 КК України та призначити їй за цим Законом покарання :

-за ч. 1 ст. 303 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 303 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на неї на цей період такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон "Iphone 13Pro" блакитного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон "FLY" чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; мобільний телефон "L6" чорного кольору; мобільний телефон "Samsung" блакитного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ; 4 банківські картки, а саме : «Монобанк» № НОМЕР_8 , «Ощадбанк» № НОМЕР_9 , «Укргазбанк» № НОМЕР_10 , «Приватбанк» № НОМЕР_11 ; мобільний телефон "Xiaomi Redmi" чорного кольору; мобільний телефон "Nova" чорного кольору, які повернуті на зберігання ОСОБА_5 , залишити власнику за належністю;

-контрацептиви «Дюрекс» у кількості 16 шт., «Контекс» у кількості 13 шт., «Контекс» у кількості 26 шт., «Контекс» у кількості 12 шт., лубрикант «Дюрекс» ємкістю 200 мл, які передані до камери зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області - знищити;

-9 купюр номіналом по 200,00 грн. на суму 1800,00 грн., передані до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Київській області - конфіскувати в дохід держави;

-26 купюр номіналом по 200,00 грн. та інші, а всього на суму 5310,00 грн., передані до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Київській області - конфіскувати в дохід держави;

-мобільний телефон "Samsung" моделі "А-52" чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 , переданий на зберігання ОСОБА_14 - залишити власнику за належністю.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1