УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000971 від 21.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб, організувала незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Молдова за грошову винагороду.

В ході досудового розслідування 27.10.2023 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, було затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 27.10.2023 року, в період часу з 18 години 23 хвилини по 20 годину 38 хвилин, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» імей: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою: НОМЕР_3 ;банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;грошові кошти в сумі 5200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серіями: PE66673088E, PH85397260B, PD56977265B, PB53724436I, PD16557956C, PD16557954C, PD16557955C, PH81362906B, PG26216933C, PA12766154C, PA12766153C, MD04939601A, MD04939627A, PB35724666I, MB65411080F, MB65411078F, PH81362948B, PF09787210J, LF44163910E, MD11174664B, PF05913945D, MF17858366G, PB70839244A, PF27852552L, PF27852553L, LA34242744A, PF63157315I, PE31005337D, LH73036994B, LJ02100199B, PB10370710J, PE89026634D, PE87343113D, PB24174169J, PE63017513C, PG98337400B, PF44911953H, PF22586903L, PF22586902L, PL11099897H, PF22586596L, PF22586595L, PF22586594L, PK85617597D, PF05489955K, LJ16017866A, PE96371215C, PB60394827B, PE57547061D, PF07798553C, PD41894372C, PF88163857I; ноутбук «Apple» з зарядним пристроєм з сумкою.

В подальшому, вищевказані речі було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, про що винесено відповідну постанову.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси розглядалося клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно, зазначене в даному клопотанні, та за результатом розгляду ухвалою слідчого судді від клопотання поверталося прокурору для усунення недоліків із зазначенням строків для їх усунення протягом 72 годин.

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення, усунувши недоліки клопотання, зазначені у мотивувальній частині ухвали слідчого судді, просить поновити строк на звернення до слідчого судді із клопотанням та повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Оскільки у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно може зберігати на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, може бути використане для забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, з метою забезпечення збереження вилученого майна, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив подане клопотання задовольнити та рзглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В ході досудового розслідування 27.10.2023 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, було затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 27.10.2023 року, в період часу з 18 години 23 хвилини по 20 годину 38 хвилин, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» імей: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою: НОМЕР_3 ;банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;грошові кошти в сумі 5200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серіями: PE66673088E, PH85397260B, PD56977265B, PB53724436I, PD16557956C, PD16557954C, PD16557955C, PH81362906B, PG26216933C, PA12766154C, PA12766153C, MD04939601A, MD04939627A, PB35724666I, MB65411080F, MB65411078F, PH81362948B, PF09787210J, LF44163910E, MD11174664B, PF05913945D, MF17858366G, PB70839244A, PF27852552L, PF27852553L, LA34242744A, PF63157315I, PE31005337D, LH73036994B, LJ02100199B, PB10370710J, PE89026634D, PE87343113D, PB24174169J, PE63017513C, PG98337400B, PF44911953H, PF22586903L, PF22586902L, PL11099897H, PF22586596L, PF22586595L, PF22586594L, PK85617597D, PF05489955K, LJ16017866A, PE96371215C, PB60394827B, PE57547061D, PF07798553C, PD41894372C, PF88163857I; ноутбук «Apple» з зарядним пристроєм з сумкою.

В подальшому, слідчим своєчасно було подано клопотання про арешт вищевказаного майна. За результатом розгляду клопотання слідчим суддею було винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години. Так, наразі сторона обвинувачення повторно звертається до суду із клопотанням про арешт майна з виправленими недоліками для розгляду.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 28.10.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі інформацію щодо вчинення злочину в рамках кримінального, зокрема, у вилучених банківських картках можуть міститися дані щодо переказів/надходження грошових коштів, які могли отримуватися ОСОБА_7 від протиправної діяльності, а вилучені грошові кошти могли бути отриманні безпосередньо внаслідок такої діяльності.

Санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання судом його винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України може бути використано для забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до чого, грошові кошти, належні ОСОБА_5 , у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України можуть бути використані для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Також частина вилучених грошових коштів використовувалися для вручення та використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, а тому вони є речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Крім того, вилучені під час обшуку мобільний телефон та ноутбук могли використовуватися для спілкування співучасників злочину між собою, для спілкування з потенційними клієнтами щодо незаконного переправлення через державний кордон України, для оплати незаконних послуг, для перенаправлення незаконної винагороди учасникам даного злочину, а тому потребуються додаткового дослідження з метою встановлення наявної на них інформації, яка може мати значення для досудового розслідування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано слідчим речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови від 27.10.2023 року та потребує додаткового дослідження та огляду з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та може бути використане для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та збереження майна, яке може бути використане для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження, так як може містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та може бути використане для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження та може бути використане для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речових доказів та забезпечення збереження майна, яке може бути використане для виконання покарання, неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів та спростовано можливість його використання для забезпечення покарання у вигляді конфіскації майна, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000971 від 21.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 27.10.2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон «Iphone 14 ProMax» імеі: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою: НОМЕР_3 ;

-банківські картки «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

-грошові кошти в сумі 5200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США серіями: PE66673088E, PH85397260B, PD56977265B, PB53724436I, PD16557956C, PD16557954C, PD16557955C, PH81362906B, PG26216933C, PA12766154C, PA12766153C, MD04939601A, MD04939627A, PB35724666I, MB65411080F, MB65411078F, PH81362948B, PF09787210J, LF44163910E, MD11174664B, PF05913945D, MF17858366G, PB70839244A, PF27852552L, PF27852553L, LA34242744A, PF63157315I, PE31005337D, LH73036994B, LJ02100199B, PB10370710J, PE89026634D, PE87343113D, PB24174169J, PE63017513C, PG98337400B, PF44911953H, PF22586903L, PF22586902L, PL11099897H, PF22586596L, PF22586595L, PF22586594L, PK85617597D, PF05489955K, LJ16017866A, PE96371215C, PB60394827B, PE57547061D, PF07798553C, PD41894372C, PF88163857I;

-ноутбук «Apple» з зарядним пристроєм з сумкою.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1