В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р. м. Київ Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002550 від 15.07.2023 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні четверо малолітніх дітей та двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн);

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2023 року, приблизно о 23:50, у АДРЕСА_4 , у другому під`їзді, на коридорі п`ятого поверху, між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_7 , з іншої сторони, після спільного вживання алкогольних напоїв на побутовому грунті стався конфлікт, який переріс у бійку.

Під час бійки, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обоє перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій у вигляді можливості спричинення тяжких наслідків для здоров`я потерпілого і бажаючи настання таких наслідків, спільно умисно почали наносити численні удари кулаками рук по голові ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми. Після чого, ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на підлогу коридору вищевказаного під`їзду.

У свою чергу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжили реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а саме почали наносити ногами тілесні ушкодження по тілу останнього, спричинивши таким чином садна грудної клітки справа у ділянці 6-8 ребер по аксілярній лінії, підшкірний крововилив грудної клітки зліва у ділянці 4-7 ребер по аксілярній лінії.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено на стаціонарне лікування.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи, сукупність наступних тілесних ушкоджень:

- відкриту черепно-мозкову травму: забій головного мозку з формуванням субдуральної гематоми справа над лобною часткою, крововиливи в задні роги бокових шлуночків, субарахноїдальний крововилив потиличної ділянки праворуч, перелом правої скроневої кістки, забійна рана правої надбрівної ділянки, забійна рана верхньої губи зліва, синці на повіках обох очей.

- садна грудної клітки справа у ділянці 6-8 ребер по аскілярній лінії, підшкірний крововилив грудної клітки справа у ділянці 4-7 ребер по аскілярній лінії.

Тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 14.07.2023 року неповнолітня донька попросила його познайомитися з її хлопцем ОСОБА_7 ( ОСОБА_11 ). Він та ОСОБА_11 зустрілись у кафе, де почали вживати алкогольні напої, після чого вони пішли за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де продовжили вживати алкогольні напої вже разом з його братом ОСОБА_5 . Приблизно о 23:50 цього ж дня під час спілкування між ним та ОСОБА_7 відбувся словесний конфлікт, у зв`язку з чим вони вийшли з квартири та продовжили розмову в коридорі під`їзду будинку на 5 поверсі. Під час розмови він «вийшов із себе», розізлився, оскільки його обурили висловлювання ОСОБА_11 на тему статевих стосунків з дівчиною - неповнолітньою дочкою, тому він вдарив ОСОБА_7 у голову (обличчя), після чого між ними зав`язалася бійка, ОСОБА_7 втратив рівновагу і впав на підлогу, боротьба відбувалася і на підлозі коридору під`їзду будинку. До бійки приєднався його брат ОСОБА_5 та вони уже разом продовжили бити руками та ногами ОСОБА_7 у різні частини тіла, наносячи останньому численні тілесні ушкодження. Потерпілий чинив опір і теж наносив удари у відповідь. На потерпілому від ударів він бачив кров. Почувши бійку, з квартири вийшла дружина та донька, які розборонили їх. Він викликав таксі для ОСОБА_11 . Однак, спустившись на перший поверх, ОСОБА_7 втратив свідомість. Дружина викликала швидку допомогу. Після події він разом зі свої братом були затриманні працівниками поліції. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними, він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде та просив вибачення у потерпілого, почав відшкодовувати завдану шкоду ОСОБА_7 та у майбутньому планує повністю відшкодувати шкоду потерпілому. Зазначав, що він та його брат є сиротами, зараз він має велику сім`ю, офіційно працює, на його утриманні знаходиться шестеро дітей (четверо його дітей та двоє від першого шлюбу дружини).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 121 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 14.07.2023 року він разом зі своїм братом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Приблизно о 23:50 між його братом ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у зв`язку з чим вони всі разом вийшли з квартири та продовжили розмову в під`їзді будинку на 5 поверсі. Під час конфлікту його брат ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 у голову (обличчя), потім між ними зав`язалася бійка, боротьба між ними відбувалася і на підлозі. Захищаючи брата, він теж приєднався до бійки та вони разом продовжили бити руками та ногами ОСОБА_7 , який впав на підлогу у під`їзді. Удари наносив у різні частини тіла потерпілого, точно не може повідомити в які саме, оскільки не пам`ятає. Після чого, з квартири вийшла дружина та донька ОСОБА_4 , які розборонили їх. ОСОБА_4 викликав таксі для ОСОБА_7 , однак спустившись на перший поверх, ОСОБА_11 втратив свідомість. Дружина брата викликала швидку допомогу. Після чого, він разом зі свої братом були затриманні працівниками поліції. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними, він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде та просив вибачення у потерпілого, має намір відшкодувати ОСОБА_7 завдану шкоду у майбутньому. Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що його дівчина ОСОБА_12 запропонувала йому познайомитися з її батьками. Так 14.07.2023 року він познайомився з обвинуваченими та вони спільно розпивали спиртні напої за адресою місця проживання ОСОБА_12 , яка проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Під час застілля, вони обговорювали його відносини з ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_4 (батько ОСОБА_12 ) запропонував вийти в коридор під`їзду для подальшої розмови. Суть розмови він не пам`ятає. Пам`ятає, що ОСОБА_4 першим наніс йому удар в область голови, а ОСОБА_5 (дядько ОСОБА_12 ) стояв з боку, потім підключився до бійки та теж наносив удари йому в голову, він у цей час захищався руками. Потім він впав на підлогу і відчув удари по тілу від обвинувачених ногами, після чого він нічого не пам`ятає, оскільки втратив свідомість. Прийшов до тями у лікарні, де перебував на лікуванні приблизно 1-2 місяці. ОСОБА_4 попросив вибачення у нього та відшкодував частину завданої шкоди, він його пробачив. ОСОБА_5 просив вибачення у нього, однак не відшкодував будь-якої шкоди.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 та була свідком бійки між її чоловіком ОСОБА_4 , братом чоловіка ОСОБА_5 та хлопцем її доньки ОСОБА_7 . Так, 14.07.2023 року, пізно ввечері, точного часу не пам`ятає, вона разом з обвинуваченими та потерпілим перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та 6 дітьми. Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_7 почав розповідати її чоловіку ОСОБА_14 про інтимні стосунки між ним та її неповнолітньою донькою, у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт та вони вийшли з квартири в під`їзд поговорити, разом з ними вийшов і брат чоловіка ОСОБА_15 . Через 5-10 хвилин вона почула шум, немовби щось падає. Вийшовши з квартири у під`їзд, вона побачила бійку між обвинуваченими та потерпілим, яка відбувалась на ногах, та під час якої вони билися руками. Вона злякалась та повернулась у квартиру, по телефону викликала працівників поліції та швидкої допомоги. Після цього, вона разом зі своєю донькою знову вийшла з квартири в під`їзд, де побачили, що бійка між чоловіками вже була підлозі: потерпілий ОСОБА_11 лежав, а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 били його ногами в область тулуба, кількість ударів вона не пам`ятає. Вказала, що вона не бачила удари обвинувачених в область голови потерпілого, а бачила тільки удари руками та ногами в область тулуба останнього та те, що потерпілий ОСОБА_7 весь час був при свідомості, теж бився, видимих тілесних ушкоджень на потерпілому вона не бачила. Вона та донька почали розбороняти обвинувачених та потерпілого, однак їм це не вдалось і тому вони повернулись в приміщення квартири та більше не виходили. Закінчення бійки вона не бачила. Чоловіки самі припинили бійку. Крім того, зазначила, що вона тривалий час проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_18 , разом виховують 6 дітей (4 дітей - спільні, 2 - від іншого її шлюбу, найменшій дитині - 9 місяців від народження), чоловік один працює та повністю утримує всю сім`ю. Крім того, її чоловік ОСОБА_16 - спокійна та не агресивна людина, брат чоловіка ОСОБА_15 теж нормальна людина.

Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_13 як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань обвинувачених, потерпілого та свідка ОСОБА_13 , вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, також підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.07.2023 року, відповідно до якого 15.07.2023 року о 09:30 відповідно до ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_19 (том І а. п. 128-130); - протоколом особистого обшуку затриманої особи від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого 15.07.2023 року з 13:07 по 13:35 в присутності двох понятих був проведений особистий обшук ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: штани джинсові синього кольору із слідами речовини бурого кольору, які були запаковані до паперового пакету скріпленого печаткою «Для пакетів» з підписами понятих; кросівки чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, які були запаковані до паперової коробки та опечатано клейкою стрічкою з написом «Національна поліція України, контроль, опечатано» та самоклеючою пломбою з номером NPU-0368906, NPU-0368905, NPU-0368907; особисті речі, які були запаковано до спец пакету з номером PSP-1345866 (том І а. п. 131-132); - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.07.2023 року, відповідно до якого 15.07.2023 року о 09:30 відповідно до ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_20 (том І а. п. 145-147); - протоколом особистого обшуку затриманої особи від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого 15.07.2023 року з 12:32 по 12:37 в присутності двох понятих був проведений особистий обшук ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено: штани чорного кольору з надписом «Bruklin 58» із слідами речовини бурого кольору, футболку однотонну коричневого кольору із слідами речовини бурого кольору, які були запакованні до паперового пакету скріпленого печаткою «Для пакетів» з підписами понятих; капці гумові з слідами речовини бурого кольору, які були запаковані до паперової коробки та опечатано клейкою стрічкою з написом «Національна поліція України, контроль, опечатано» та самоклеючою пломбою з номером NPU-0368902, NPU-0368904, NPU-0368903 (том І а. п. 148-150); - рапортом о/у ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_21 від 15.07.2023 року, відповідно до якого 15.07.2023 року був здійснений виїзд у складі слідчо-оперативної групи № 90 за адресою: м. Київ, вул. Хорольська, 10, де за попередньою інформацією, інші тілесні ушкодження. По приїзду на місце події було проведено ОМП та виявлено учасників конфліктної ситуації, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , якого було госпіталізовано до КМКЛ № 2. У ході спілкування з даними особами було встановлено обставини даної події, в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були доставленні до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві для подальшого розбору. На місці події камер відеоспостереження виявлено не було (том І а. п. 169); - протоколом огляду місця події від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого 15.07.2023 року було проведено огляд приміщення коридору між першим та другим поверхом у другому під`їзді за адресою: АДРЕСА_4 , та встановлено: вхід до приміщення під`їзду здійснювався через металеві двері, які на момент огляду були відкриті, при вході до під`їзду прямо знаходяться сходи, по яким підіймаються до коридору між першим та другим поверхом. Коридор є бетонною ділянкою, на якому було виявлено та вилучено змив з підлоги з плямами бурого кольору та поміщено до паперового конверту білого кольору та опечатано самоклеючою пломбою NPP-0159452 та належним чином упаковано. Піднявшись на п`ятий поверх на бетонній ділянці, було виявлено та вилучено змив з підлоги з плямами бурого кольору, та поміщено до паперового конверту білого кольору та опечатано самоклеючою пломбою NPP-0159451 та належним чином упаковано. (т. І а.п. 170-173); - протоколом огляду місця події від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого 15.07.2023 року було проведено огляд приміщення палати № 311 у відділенні нейрохірургії, за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, та встановлено: вхід до палати здійснювався через металопластикові двері, які на момент огляду були відкритті, палата розміром 4*4, містить шість ліжок, тумби та холодильник. В палаті наявні пацієнти, з лівого боку від входу наявне ліжко, на якому знаходиться ОСОБА_7 , біля ліжка та на ліжку наявні його особисті речі, а саме: куртка, джинси, футболка, кросівки та ключі. Було вилучено: джинсову куртку темно-сірого кольору, яка в деяких місцях розірвана та на якій наявні плями бурого кольору, яка була упакована до паперового конверту; біла футболка з плямами бурого кольору, яка була упакована до паперового конверту та опечатана пломбою NPU-0364846, ключі, які упаковано до спеціально пакету № KIV1142531; кросівки чорного кольору, які по одному були упаковані до паперового конверту та опечатано опломбованими бірками № NPU-0364842 (правий), № NPU-0364844 (лівий); ремінь чорного кольору, який упаковано до паперового конверту та опечатано пломбою № NPU-0364846 (т. І а.п. 174-178);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2023 року, відповідно до якого 15.07.2023 року близько 23:50 за адресою м. Київ, вул. Хорольська, 10, 2 під`їзд, 5 поверх, раніше знайомі особи нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_7 (т. І а.п. 179);

- тестом № 4014 від 15.07.2023 року на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , результат огляду 0,98 проміле, який проводився за допомогою «DRAGER ALCOTEST» № 6820 (том І а.п. 181);

- тестом № 4013 від 15.07.2023 року на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , результат огляду 1,69 проміле, який проводився за допомогою «DRAGER ALCOTEST» № 6820 (том І а.п. 181); - протоколом освідування особи від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого при проведенні освідування ОСОБА_5 на його тілі виявлено наступне: опухлість правої кисті; подряпини на згинах фаланг пальців правої руки; опухлість правого ліктевого суглобу; подряпини правої руки в районі ліктьового суглобу; опухлість правої стопи (том І а.п. 183-184);

- протоколом освідування особи від 15.07.2023 року з додатками, відповідно до якого при проведенні освідування ОСОБА_4 на його тілі виявлено наступне: подряпина на спині з лівого боку (том І а.п. 186-187);

- висновком експерта № 042/1-316-2023 від 18.07.2023 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені ушкодження: синці - на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції 9-10 ребер між заднє-пахвовій та лопатковій лініями, на задній поверхні лівої гомілки у середній третині; садна - в надлопатковій ділянці зліва, на лівій лопатці. Характер, морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій (синці - за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих; садна - за рахунок ковзання, тертя або удару під кутом) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 14.07.2023 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (том І а.п. 193-195);

- висновком експерта № 042/1-315-2023 від 18.07.2023 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені ушкодження: садна - на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на тильні поверхні правої кисті в проекції проксимальних міжфалангових суглобів 2 та 4 пальців. Характер, морфологія виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони /творилися від дій (за рахунок ковзання, тертя або удару під кутом) тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 14.07.2023 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (том І а.п. 197-199);

- висновком експерта № 081-401-2023, з додатками, відповідно до якого згідно наданої завіреної копії медичної карти стаціонарного хворого №12010/1196 КМКЛ ШМД кров ОСОБА_7 , 2004 року народження, відноситься до групи «А(ІІ)» що за судово-медичною класифікацією відповідає групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на експертизу футболці (об.№№1-4), спортивних штанах (об.№№5-10), капцю з правої ноги (об.№№11,12) та капцю з лівої ноги (об.№№13-16), вилучених під час обшуку ОСОБА_5 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А, що не виключає можливості її походження від потерпілого ОСОБА_7 (том І а.п. 200-205);

- висновком експерта № 081-402-2023 з додатками, відповідно до якого згідно наданої завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого № 12010/1196 КНП «КМКЛ ШМД» кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (II), що за судово-медичною класифікацією відповідає групі А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на дослідження джинсових штанах (об. №№1-16), парі кросівок (об. №№17-23), вилучених під час обшуку ОСОБА_4 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1-5,7- 11,14-21 виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При визначенні групової належності крові в об.№№6,12,13,22,23 антигени А,В,Н не виявлені, групова належність не встановлена. (том І а.п. 206-212);

- висновком експерта № 081-403-2023 з додатками, відповідно до якого згідно наданої завіреної копії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого № 12010/1196 КНП «КМКЛ ШМД» кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи А (II). В наданих на дослідження змиві з підлоги (об.№1), змиві з підлоги між першим та другим поверхом (об.№2), вилучених за адресою: АДРЕСА_4 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові в об.№№1,2 встановлена група А з ізогемагютиніном анти-В, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том І а.п. 213-216);

- відповіддю КНП «Центр ЕМД та МК» від 31.08.2023 року на запит старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_22 від 15.08.2023 року, з додатками, відповідно до якої 15.07.2023 року о 00:05 з приводу «травма кримінальна», за адресою: АДРЕСА_4 , від особи, що не представилася (дані про себе не повідомила) з телефонного номеру НОМЕР_1 був зареєстрований один виклик екстреної медичної допомоги за № 990899. За адресою виклику до ОСОБА_7 , близько 20 років, був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги (том І а.п. 218-220);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 29.08.2023 року з додатками, відповідно до якого 29.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2023 року був проведений тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, підчас якого була вилучена медична картка стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_7 , 2004 року народження, номер картки № НОМЕР_2 на 59 арк., два компакт диски CD-R із знімками МРТ і СКТ знімків ОСОБА_7 (том І а.п. 225-227); - постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_23 від 07.09.2023 року про продовження строку досудового розслідування, відповідно до якої строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002550 від 15.07.2023 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було продовжено до трьох місяців (том І а.п. 218-230);

- висновком експерта № 042-1462-2023, відповідно до якого: 1.2.3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 15.07.2023 о 00:06, у нього виявлені тілесні ушкодження:

а) відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з формуванням субдуральної гематоми справа над лобною часткою, крововиливи в задні роги бокових шлуночків, субарахноїдальний крововилив потиличної ділянки праворуч, перелом правої скроневої кістки, забійна рана правої надбрівної ділянки, забійна рана верхньої губи зліва, синці на повіках обох очей.

б) садна грудної клітки справа у ділянці 6-8 ребер по аксілярній лінії, підшкірний крововилив грудної клітки зліва у ділянці 4-7 ребер по аксілярній лінії.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.5. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. б) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/б/в "Правил", виявлене тілесне ушкодження (вказане у п. а) даних Підсумків), відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше 2-3 травматичних дій (удар/ковзання) в ділянку грудної клітки та не менше 4 травматичних дій (ударної дії) в ділянку голови; характерні властивості травмуючих предметів в ушкодженнях не відобразились.

Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесне ушкодження, було спричинено до 00:06 15.07.2023.

З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів.

Об`єктивна експерта оцінка способу спричинення тілесних ушкоджень можлива шляхом проведення відтворення обстановки та^бставин подій (за участю всіх учасників подій) (том І а.п. 231-237);

- висновком експерта № 042-1623-2023, відповідно до якого: 1.2.3. Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 15.07.2023 о 00:06, у нього виявлені тілесні ушкодження:

а) відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з формуванням субдуральної гематоми справа над лобною часткою, крововиливи в задні роги бокових шлуночків, субарахноїдальний крововилив потиличної ділянки праворуч, перелом правої скроневої кістки, забійна рана правої надбрівної ділянки, забійна рана верхньої губи зліва, синці на повіках обох очей.

б) садна грудної клітки справа у ділянці 6-8 ребер по аксілярній лінії, підшкірний крововилив грудної клітки зліва у ділянці 4-7 ребер по аксілярній лінії.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок не менше 2-3 травматичних дій (удар/ковзання) в ділянку грудної клітки та не менше 4 травматичних дій (ударної дії) в ділянку голови; характерні властивості травмуючих предметів в ушкодженнях не відобразились.

Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать про те, що тілесні ушкодження, були спричинені до 00:06 15.07.2023.

Слід зауважити, що з`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів.

Утворення відкритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_7 внаслідок падіння останнього з вертикального чи близького до нього положення тіла на площину виключається.

Спосіб спричинення всього комплексу тілесних ушкоджень, які входять до відкритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_7 під час проведення слідчих експериментів від 15.07.2023 (19.47-19.57 год.) за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та від 19.07.2023 (13.02-13.17 год.) за участю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відображений.

Спосіб спричинення решти тілесних ушкоджень (в ділянці грудної клітки) під час проведення слідчого експерименту від 15.07.2023 (19.47- 19.57год.) за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також не відображений.

Утворення решти тілесних ушкоджень (в ділянці грудної клітки) у спосіб, який зазначає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення слідчого експерименту від 19.07.2023 (13.02-13.17год.) не виключається.

Слід зауважити, що з`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів (том І а.п. 238-246); - протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2023 року з додатками за участю свідка ОСОБА_13 , статистів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_13 показала, що 14.07.2023 року, приблизно о 20:00, за адресою: АДРЕСА_4 , до них приїхав хлопець її старшої доньки. Після чого, вони разом пішли прогулятися, випивали спиртні напої та близько 23:00, вони повернулися додому за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому вони сиділи за столом та вживали алкогольні напої. Потім її чоловік ОСОБА_4 з братом ОСОБА_5 та з хлопцем доньки ОСОБА_7 вийшли з квартири в під`їзд на коридор. Через 3-4 хвилини вона разом зі своєю донькою почули звуки бійки, вибігли з квартири та побачили, як ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в купі переміщались від квартири АДРЕСА_5 до ліфта, від ліфта до стінки, від стінки до дверей квартири АДРЕСА_6 , після чого ОСОБА_7 впав на підлогу в положенні на спину та в цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари ногами ОСОБА_7 . Зазначила, що не пам`ятає чи ОСОБА_7 впав сам чи його повалили. Після того, як ОСОБА_7 впав, ОСОБА_4 стоячи з лівої сторони від потерпілого, почав правою ногою наносити удари в область тулуба, в кількості 2-3 рази. ОСОБА_5 перебуваючи з іншої сторони від потерпілого, тобто з правої сторони, заподіяв правою ногою удари в область тулубу в кількості 2-3 рази. В подальшому вона та її донька почали розтягувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , однак у них це не вийшло, у зв`язку з чим вони повернулись до квартири, викликали поліцію та швидку допомогу (том ІІ а.п. 27-31);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2023 року з додатками за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_26 , законного представника ОСОБА_13 , статистів ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_26 показала, що 14.07.2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 , вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_13 , вітчимом (батьком) ОСОБА_4 , рідним братом відчима ОСОБА_5 та її хлопцем ОСОБА_11 сиділи за столом та ОСОБА_11 почав розповідати батьку ОСОБА_4 про інтимні відносини між нею та ним. Оскільки ця розмова не сподобалась батьку, він попросив ОСОБА_11 вийти з квартири в під`їзд на коридор. Вони вийшли та через пару хвилин вона разом з матірю ОСОБА_13 почули звуки бійки. Вийшовши з квартири, вони побачили, як ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її хлопець ОСОБА_11 билися, переміщаючись від квартири АДРЕСА_5 до ліфта, від ліфта до дверей квартири АДРЕСА_6 . У ході бійки біля дверей квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_11 впав на підлогу в положенні лежачИ на спину. Після чого, батько ОСОБА_4 та дядько (брат батька) ОСОБА_5 почали наносити тілесні ушкодження ногами ОСОБА_11 по всьому тілу, а саме батько ОСОБА_4 , перебуваючи з лівої сторони від ОСОБА_11 , наносив йому правою ногою удари по тілу у кількості 3 раз, а брат батька ОСОБА_5 , перебуваючи з іншої сторони від ОСОБА_11 , тобто з правої, наносив йому правою ногою удари по тілу у кількості 3 раз. В подальшому вона та її мати почали розтягувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від ОСОБА_7 , однак у них це не вийшло, у зв`язку з чим вони повернулись до квартири, викликали поліцію та швидку допомогу, більше до під`їзду не виходили, весь час перебували в квартирі (том ІІ а.п. 32-36);

- протоколом слідчого експерименту від 15.07.2023 року з додатками за участю підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_10 та статиста ОСОБА_27 , який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_5 показав, що 14.07.2023 року, приблизний період часу 22-23 години, за адресою: АДРЕСА_2 , після спільного вживання алкогольних напоїв разом з його братом ОСОБА_4 та хлопцем ОСОБА_11 , віком 19 років, вони вийшли з квартири в під`їзд на коридор покурити. ОСОБА_5 вказав місце, де він стояв та зайняв його, а статист став на вказане ОСОБА_5 місце, де станом на час події стояв потерпілий. Після цього, ОСОБА_5 зобразив, як він зі словами до ОСОБА_11 «Навіщо ти це зробив», кулаком правої руки вдарив ОСОБА_11 в обличчя, влучивши в щелепу. Денис став відбиватися, влучивши йому кулаком в область грудної клітини спереду (якою саме рукою він не пам`ятає). Далі ОСОБА_5 вказав місце, де в той час стояв його брат ОСОБА_4 , який в той час підбіг до ОСОБА_11 та став бити останнього кулаками обох рук в область тулуба та обличчя, кількість ударів він не пам`ятає. Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_11 зчепилися та впали на рівну бетонну поверхню майданчика. В послідуючому ОСОБА_5 зобразив положення на майданчику, як на той час упав та лежав потерпілий, а саме лежачи на лівому боці. Таке ж положення потерпілого зайняв статист. Далі ОСОБА_5 повідомив та зобразив як ОСОБА_4 стояв біля нього, але ударів не заподіював. Після чого, вийшла ОСОБА_28 , бійка припинилася, вони підняли потерпілого та спустилися з ним на перший поверх. На уточнююче питання слідчого, коли потерпілий упав, чи міг він ударитися головою об бетонну поверхню, ОСОБА_5 відповів, що щось стукнуло, але достовірно цього він не знає (том ІІ а.п. 37-40);

- протоколом слідчого експерименту від 19.07.2023 року з додатками за участю підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_9 та статиста ОСОБА_29 , який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_5 показав, що 14.07.2023 року він з дружиною та дітьми перебували вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , де чекали хлопця його старшої доньки. Хлопець приїхав до їх будинку і він, його дружина, його брат та його донька спустилися вниз та разом направились в кафе «Пан шинкар», де випили спиртних напоїв, далі пішли в парк де ще випили, після чого, пішли до них додому. Вдома вони ще випивали та у них розпочалася розмова про статеві відносини ОСОБА_11 з його донькою. Він, його брат ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вийшли з квартири в під`їзд на майданчик покурити і дана розмова між ним та ОСОБА_11 продовжилася. Зазначив, що ОСОБА_11 його спровокував на удар, розповідаючи про статевий акт з його донькою. ОСОБА_4 вказав місце, як він стояв на час події, зайняв дане місце та положення, далі розповів, що потерпілий стояв перед ним на відстані приблизно одного метра, обличчям до нього, вказане місце зайняв статист. ОСОБА_4 уточнив, що його брат на той час знаходився десь поряд нього, але де саме не пам`ятає. Далі ОСОБА_4 зобразив механізм нанесення удару кулаком в обличчя потерпілого. Після чого, ОСОБА_11 замахнувся на нього у відповідь, при цьому ОСОБА_4 , ставши на місце, яке займав ОСОБА_11 , зобразив механізм замаху кулаком правої руки в його сторону. Далі вони схопилися руками один одного за тулуб, впали на майданчик з рівною бетонною поверхнею. Зазначив, що ОСОБА_11 упав знизу, а він зверху на нього та стали «кувиркатися». Після цього, ОСОБА_4 зобразив положення потерпілого на підлозі, лежачи на спині, в момент падіння, уточнивши, що він лежав на ОСОБА_11 і вони обоє махали руками один до одного, які дії конкретно вчиняв кожний по відношенню до іншого він не пам`ятає. Він першим підвівся з підлоги, брат в той час був поряд та розбороняв їх. Коли він з братом стояли, з квартири вийшла його дружина та донька, стали кричати, в цей момент ОСОБА_11 , лежачи на підлозі почав нецензурно висловлюватися, тому він та його брат вдарили ногами ОСОБА_11 . ОСОБА_4 зобразив механізм нанесення ним правою ногою двох ударів потерпілому зліва в область тулубу-сідниць, його брат перебуваючи з іншої сторони від потерпілого заподіяв правою ногою також два удари в область тулуба чи сідниць. Після цього, потерпілий самостійно піднявся і вони разом, самостійно, почали спускатися по сходах вниз, щоб викликати ОСОБА_11 таксі та відправити його додому. На першому поверсі ОСОБА_11 упав та втратив свідомість. Зазначив, як саме впав ОСОБА_11 він не пам`ятає. Вони викликали швидку допомогу, Після приїзду щвидкої допомоги вони допомогли працівниками швидкої допомоги погрузити ОСОБА_11 в автомобіль. Після даних подій у ОСОБА_11 на обличчі була кров. Зазначив, що він не мав наміру спричинити потерпілому тяжкі наслідки, а думав лише розібратися з ним по-чоловічому, нанести синці, у вчиненому кається, буде допомагати ОСОБА_11 у лікуванні (том ІІ а.п. 41-44);

- висновком експерта № 091-281-2023 з додатками, відповідно до якого: 1. Згідно завіреної підписом старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_30 ксерокопії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого № 12010/1196 від 15.07.2023 року, виданої КНП «КМКЛ ШМД», кров потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи А (II) ізосерологічної системи АВО.

2. При судово-цитологічному дослідженні змивів з правої руки (об. 1) та з лівої руки (об.2) підозрюваного ОСОБА_5 , в об. 1 виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена, через відсутність клітинних елементів крові. Кров в об. 2 та клітини тканини людини об. 1,2 не знайдені. При встановлені групової належності крові об. 1 виявлениц антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_7 (том ІІ а.п. 45-49) - постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.07.2023 року (том І а. п. 133-134, 151-152, 221, 247);

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, що в тому числі закріплено положеннями ч.5 ст.9 КПК України щодо застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як один з принципів законності, визначених серед інших засадами кримінального провадження. Разом з тим, згідно з рішенням Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. З огляду на викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у тому, що вони своїми умисними діями вчинили тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щодо ОСОБА_4 , то згідно з ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку, оскільки частину шкоди обвинувачений уже відшкодував потерпілому та в подальшому має намір відшкодувати її повністю. Також відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною те, що ОСОБА_4 є єдиним годувальником в сім`ї, на утриманні якого знаходиться дружина та 6 дітей (4 - його дітей та 2 - від першого шлюбу дружини, найменшій дитині - 10 місяців від народження).

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема те, що з мотиву образи його неповнолітньої дочки він не втримався та першим вдарив потерпілого, а потім допомагав йому відразу після події - спуститися на 1 поверх будинку в таксі; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, відшкодував потерпілому 20 000 грн шкоди, що підтверджується розписками, і в подальшому має намір відшкодувати заявлену шкоду у цивільному позові повністю; дані про його особу, зокрема: сирота, його молодий вік та задовільний стан здоров`я; одружений, є єдиним годувальником в сім`ї, на утриманні має дружину та 6 дітей, працює офіційно двірником; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; вчинив правопорушення вперше; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому реальне покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі інкримінованої статті, думку потерпілого та його представника, які просили не позбавляти обвинуваченого волі та думку сторони захисту щодо міри покарання, яка просила суворо не карати та застосувати до обвинуваченого положення ст.ст. 69, 75 КК України.

Щодо ОСОБА_5 , то згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема те, що він не вчинив дій щодо припинення конфлікту між братом та потерпілим, а навпаки приєднався до бійки та завдав ударів потерпілому, після чого не надав допомогу потерпілому; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду у майбутньому; дані про його особу, зокрема: сирота, його молодий вік та задовільний стан здоров`я; не одружений, дітей немає, працює не офіційно; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше судимий; думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому реальне покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі інкримінованої статті, думку потерпілого та його представника, які поклались на розсуд суду з приводу призначення покарання обвинуваченому, та думку сторони захисту щодо міри покарання, яка просила суворо не карати та застосувати до обвинуваченого положення ст.ст. 69, 75 КК України, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року виконувати самостійно.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченим покарання суд враховує і те, що конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 стався на фоні негативної поведінки самого потерпілого (спровокований потерпілим), а саме у день події потерпілий повідомив всім присутнім за столом про свої інтимні стосунки з ОСОБА_26 , яка є неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 , що обурило батька (вітчима) та викликало сильну емоційну реакцію, внаслідок якої у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Також суд враховує, що у день події потерпілий та обвинувачені разом вживали алкогольні напої та перебували у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, потерпілий вибачив обвинувачених за їх протиправні дії.

На підставі викладеного, при наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого та критичним відношенням винного до вчиненого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України. Разом з цим, ОСОБА_4 хоча і вчинив тяжкий злочин, однак враховуючи особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, вперше притягується до відповідальності, його молодий вік, є єдиним годувальником в сім`ї, на утриманні має дружину та 6 дітей, працює офіційно двірником, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без відбування покарання, а тому, у порядку ст. 75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням з максимальним строком на 3 (три) роки згідно з ч. 4 ст. 75 наведеного Кодексу.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого відповідно до ст. 76 КК України такі обв`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що сприятиме досягнення мети покарання. Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи. Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем її проживання.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах, при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення. Окрім того, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а саме у виді позбавлення волі в мінімально визначеному інкримінованою статтею розмірі. Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до вимог ст. 75 КК України або ж застосування ст. 69 КК України чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_5 суд не знаходить у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень як ним самим так і іншими особами, однак поряд з цим суд враховує те, що він визнав свою вину повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Одночасно суд зважає і на те, що ОСОБА_5 шкоду потерпілому не почав відшкодовувати, хоча повідомив про свій намір у судовому засіданні.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим. Щодо цивільного позову, то потерпілим ОСОБА_7 у суді був заявлений такий позов, в якому він просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в сумі 18 186 грн 00 коп. та моральну шкоду в сумі 500 000 грн. Цивільний позов обґрунтовано тим, що цивільні відповідачі (обвинувачені) своїми умисними протиправними діями, завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 18 186 грн 39 коп. В обгрунтування розміру моральної шкоди потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що внаслідок умисних протиправних дій обвинувачених він зазнав моральних та фізичних страждань, які позначили негативні зміни у його житті, а саме: щоденні думки та спогади про наслідки травмуючої події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниження гідності. Впродовж певного періоду лікування він був повністю непрацездатний. Крім того, потерпілий ОСОБА_7 цивільному позові зазначив, що йому довелося звернутися до психолога для отримання відповідної допомоги. По результатам такого лікування психологом було встановлене значне порушення пам`яті, мовленнєвої системи, уваги, мислення та емоційно-вольової сфери. Рекомендовано проходження курсу реабілітації з метою подолання наслідків психотравмуючого досвіту. У судовому засіданні потерпілий та його представник просили цивільний позов задовольнити, врахувавши відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 у розмірі 20 000 грн. Цивільні відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники у судовому засіданні визнали цивільний позов повністю. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили задовольнити цивільний позов частково, врахувавши уже відшкодовану обвинуваченим суму шкоди. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми ЦПК України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом визнано доведеним, що обвинувачені завдали потерпілому матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. У цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення як такі, що доведені, та такі, що визнаються обвинуваченими повністю, з урахуванням часткового відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 завданої майнової шкоди в сумі 10 000 грн. Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 10 000 грн, що підтверджується відповідними розписками від 16.10.2023 року та 14.11.2023 року. Таким чином, з обвинувачених на користь потерпілого підлягає стягненню майнова шкода в сумі 8 186 грн 39 коп. Щодо позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступними вимогами закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом об`єктивно встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 внаслідок вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину зазнав моральних та фізичних страждань, що порушило звичайний життєвий ритм потерпілого (перебував на стаціонарному лікуванні два місяці, був непрацездатний), погіршився стан його фізичного здоров`я, спричинило психологічний дискомфорт, змушений проходити курс реабілітації з психологом. Вказані обставини свідчать про заподіяння потерпілому ОСОБА_7 з вини обвинувачених моральної шкоди. Встановлюючи доведеність позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 500 000 грн, а також наведені обставини, пояснення потерпілого у судовому засіданні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи визнання стороною захисту заподіяної моральної шкоди повністю, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення цивільного позову, з урахуванням часткового відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 завданої моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував моральну шкоду потерпілому на загальну суму 10 000 грн, що підтверджується відповідними розписками від 21.11.2023 року, 21.12.2023 року та 19.01.2024 року. Таким чином, з обвинувачених на користь потерпілого підлягає стягненню моральна шкода в сумі 490 000 грн 00 коп.

Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни. Арешти, накладені на майно ухвалами слідчих суддів від 18.07.2023 року та 27.07.2023 року підлягають скасуванню після набрання вироком законної сили. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання виді штрафу у розмірі 17 000 грн, підлягає самостійному виконанню відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання у порядку виконання вироку. Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни. Зарахувати у строк відбування покаранні строк перебування в ІТТ з 15.07.2023 року по 17.07.2023 року.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 04.12.2023 року виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 8 186 (вісім тисяч сто вісімдесят шість) грн 39 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 490 000 (чотириста дев`яносто тисяч) грн 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 витрати за проведення судових експертиз:

- № 042-1462-2023 у сумі 6013 гривень 00 копійок;

- № 042-1623-2023 у сумі 1998 гривень 00 копійок; - № 042/1-316-2023 у сумі 1134 гривень 00 копійок; - № 042/1-315-2023 у сумі 1134 гривень 00 копійок;

Арешти, накладені ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2023 року та 27.07.2023 року на майно - скасувати після набрання вироком законної сили. Речові докази у кримінальному провадженні:

- штани джинсові синього кольору із слідами речовини бурого кольору, кросівки чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, штани чорного кольору з надписом «Bruklin 58» із слідами речовини бурого кольору, футболку однотонну коричневого кольору із слідами речовини бурого кольору, капці гумові з слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору, вилучений з підлоги під час огляду місця події, змив речовини бурого кольору з між першим та другим поверхами під час огляду місця події, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_5 , зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук ОСОБА_4 , змиви з правої та лівої рук ОСОБА_5 , змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 , зразок букального епітелію ОСОБА_5 , зразок букального епітелію ОСОБА_4 - знищити;

- джинсовий жилет, футболка біла, пара кросівок, ключі, ремінь, належні потерпілому ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 ;

- компакт-диск CD-R з аудіозаписом виклику екстреної медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 за 15.07.2023 року, отриманий з КНП «Центр ЕМД та МК міста Києва» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1