ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3535/23 Справа № 227/869/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000337 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, інваліда 2-ї групи, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, малолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо: початку строку відбування покарання; процесуальних витрат у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення комісійної судово-ветеринарної експертизи.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 17 березня 2023 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_8 знаходився в квартирі АДРЕСА_3 , де разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпивали спиртні напої. Разом із вказаними особами в квартирі знаходились два свійських собаки сірого та бурого забарвлення шерсті, які в цей час вчинили безлад, що обурило ОСОБА_8 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії можуть призвести до смерті тварин, в порушення ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, ОСОБА_8 схопив обох собак руками та по черзі викинув їх з вікна п`ятого поверху вказаної квартири на асфальтований тротуар біля будинку. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_8 собаки сірого та бурого забарвлення шерсті отримали тілесні ушкодження, а саме: множинні розриви внутрішніх органів, які спричинили значний крововилив у грудну та черевну порожнину і, як наслідок, летальну крововтрату, що призвело до геморагічного, ішемічного, гіповолемічного синдрому і смерті тварин.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. В обґрунтування зазначив, що судом допущено невідповідність висновків, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність в діях ОСОБА_8 прямого умислу, спрямованого на жорстоке поводження та знущання над тваринами, і смерті тварин, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Звертає увагу, що жодних належних доказів, що підтверджують склад суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину, матеріали справи не містять та суд 1-ї інстанції не вказує на їх наявність, окрім самого факту смерті двох тварин. Вважає, що суд не навів в оскарженому вироку мотиви, з яких він визнав безпідставними доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підтримали в повному обсязі, кожен окремо, просили її задовольнити, вирок суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , просив її залишити без задоволення, а вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 без змін. Вважає вирок суду 1-ї інстанції законним та обґрунтованим, а призначене судом покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Від прокурора, який приймав участь у кримінальному провадженні в суді 1-ї інстанції, надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в яких вона просила залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , а вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду 1-ї інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у жорстокому поводженні з тваринами, що відносяться до хребетних, яке призвело до загибелі двох тварин, відповідальність за яке передбачена ст. 299 КК України, відповідає встановленим обставинам і з достатньою повнотою підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених та оцінених судом доказами.

Погоджуючись з висновками суду 1-ї інстанції, колегія суддів вважає, що стороною захисту не доведено відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 299 КК України, з огляду на наступне.

Так, диспозиція ч.1ст. 299 КК України встановлює кримінальну відповідальність за жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі з безпритульними тваринами, порушення правил транспортування тварин, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі тварини, нацьковування тварин одна на одну, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, а також пропаганда, публічні заклики до вчинення дій, що мають ознаки жорстокого поводження з тваринами, поширення матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

Частина 3 цієї норми передбачає відповідальність за ті же дії щодо двох і більше тварин.

Аналіз диспозіції зазначеной норми вказує на те, що хуліганський мотив є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього злочину у формі нацьковування тварин одна на одну, і не є обов`язковою ознакою для інших форм жорстокого поводження з тваринами.

ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він умисно викинув з вікна квартири, розташованої на 5 поверсі житлового будинку двох собак, внаслідок чого останні отримали ушкодження, які потягнули їх смерть. Така форма жорстокого поводження з тваринами для кваліфікації за ст.299 КК України не потребує наявності хуліганського мотиву.

Колегія суддів звертає увагу, що суб`єктивна сторона вказаного злочину характеризується прямим умислом. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, показав суду, що 17 березня 2023 року, на запрошення ОСОБА_9 , перебував разом із ним та ОСОБА_11 в квартирі АДРЕСА_3 , де спільно вживали алкогольні напої. ОСОБА_8 пояснив суду, що для спільного виживання алкоголю самостійно придбав на всю компанію харчів. Біля столу крутились два свійських голодних собаки, чим заважали та дратували ОСОБА_8 , який намагався їх відігнати від столу. Раптом, один собака заліз на стіл та почав їсти ковбасу, рибу, які ОСОБА_8 купив за свої кошти. ОСОБА_8 почав зганяти собаку зі столу, собака почав його кусати. Далі ОСОБА_8 почав виштовхувати собак з кухонної кімнати і, так сталося, що виштовхнув їх по черзі з вікна спальної кімнати, думаючи, що перебуває на першому поверсі та не зможе завдати шкоди собакам. На запитання прокурора, чи пам`ятає ОСОБА_8 , яким чином він потратив до квартири на п`ятому поверсі, останній відповів, що пригадує, що дістався квартири сходами. На запитання прокурора, чи була у ОСОБА_8 можливість не вчиняти скоєне, останній відповів, що така можливість була. На запитання прокурора та суду, через які проміжки часу ОСОБА_8 викидав собак з вікна, останній відповів, що не пам`ятає, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

В ході допиту свідка ОСОБА_10 встановлено, що 17 березня 2023 року перебувала вдома в квартирі АДРЕСА_3 , де проживає спільно із своїм чоловіком ОСОБА_9 . В цей день до чоловіка в гості прийшли двоє чоловіків, серед яких був і ОСОБА_8 . Перебуваючи на кухні чоловіки розпивали алкогольні напої. Біля чоловіків крутилися два свійських собаки, в основному біля ОСОБА_8 , який поводив себе агресивно, почав реагувати на них, розмахувати руками. У відповідь на таку поведінку сп`янілого ОСОБА_8 , один із собак почав кидатись на ОСОБА_8 , який вже перебував у дуже сильному алкогольному сп`янінні. ОСОБА_8 почав казати, що викине собаку. Далі, ОСОБА_10 , перебуваючи в зальній кімнаті, побачила, як ОСОБА_8 схопивши одного собаку, переніс його через зальну кімнату до спальні, де було відкрите вікно, та викинув собаку з вікна. Одразу після цього ОСОБА_8 таким же чином схопив другого собаку, переніс його до спальні та викинув з вікна. Сам момент викидання собак з вікна спальної кімнати ОСОБА_10 не спостерігала, оскільки в цей час перебувала саме в зальній кімнаті. Далі, коли ОСОБА_8 дізнався, що навколо собак на дворі почали збиратися люди, він злякався та швидко покинув квартиру.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 також підтверджують показання свідка ОСОБА_10 , що ОСОБА_8 , перебуваючи на кухні, схопив спочатку одного, а потім і другого собаку і викинув у вікно спальної кімнати після того, як вони з`їли закуску обвинуваченого.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений усвідомлював, що начебто знаходиться у себе вдома на першому поверсі, а тому вважав, що тварини не отримають тяжких смертельних поранень при викиданні їх з вікна, спростовуються показаннями самого ОСОБА_8 . Так, в ході допиту ОСОБА_8 встановлено, що квартира, в якій він перебував, та з вікна якої в подальшому викинув двох собак, знаходиться на п`ятому поверсі будинку, оскільки туди він піднімався сходами.

Суд 1-ї інстанції також обгрунтовано визнав не слушним аналогічні доводи захисту.

Окрім показань зазначених осіб, обстановка та обставини кримінального правопорушення підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які 17 березня 2023 року, перебуваючи в смт. Новодонецьке, ішли разом по вулиці із місцевого зоомагазину, та побачили, як з вікна п`ятого поверху багатоквартирного будинку впав собака. Скоро після цього побачили руки чоловіка, який викинув з вікна другого собаку. Далі вікно закрили, потім вікно знову відкрили і з вікна висунувся чоловік, схожий на свідка ОСОБА_9 , якого свідки зустріли в суді, який викрикнув з вікна, що це не він викинув собак. Свідок ОСОБА_12 викликав поліцію.

Твердження сторони захисту, що матеріали справи не містять жодних належних доказів на підтвердження інкримінованого ОСОБА_8 складу злочину, окрім самого факту смерті двох тварин, спростовуються вищенаведеними доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду в суді 1-ї інстанції, та яким було надано належну та повну оцінку в оскарженому вироку, а також і письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 17.03.2023 року ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_4 , а також планом-схемою місцевості та фототаблицю, під час проведення якого було виявлено та вилучено тіла двох собак;

- актами від 17.03.2023 року, складеними лікарем ветеринарної медицини про огляд двох собак, які виявлені біля будинку АДРЕСА_4 ;

- протоколами від 22.03.2023 року проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 відповідно, та фототаблиці до протоколів, під час проведення яких свідки відтворили обстановку та обставини події, які не суперечать їх усним показанням під час їх допиту у якості свідків в суді;

- висновком експертів № 13178/15089 за результатами проведення комісійної судово-ветеринарної експертизи, за висновками якої:

1. Причиною смерті тварин стали ушкодження внутрішніх органів несумісні з життям, в результаті яких розвились обширні кровотечі в грудну та черевну порожнини;

2.Ушкодження виявлені у трупах тварин кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, з причин наведених у дослідницькій частині;

3. Механізмом виявлених ушкоджень в трупах собак, що надані на дослідження, є дія тупого предмета з обширною поверхнею, що не змінює своєї форми;

4. Ушкодження виявлені у трупах собак, що позначені, як об`єкт № 1 та об`єкт № 2, мають прижиттєвий характер;

5. Між ушкодженнями, виявленими у трупі собаки, що була позначена, як об`єкт № 1 і настанням смерті існує прямий необхідний причинно-наслідковий зв`язок. Між ушкодженнями, виявленими у трупі собаки, що була позначена, як об`єкт № 2 і настанням смерті існує прямий необхідний причинно-наслідковий зв`язок;

6. Від дії нанесених травм виникли множинні розриви внутрішніх органів, які спричинили значний крововилив у грудну та черевну порожнини і, як наслідок, летальну крововтрату, що призвело до геморагічного, ішемічного, гіповолемічного синдромів і смерті тварин.

Суд 1-ї інстанції належним чином обґрунтував та мотивував своє рішення, надав оцінку всім зібраним в судовому засіданні доказам, правильно критично поставився до показань обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не мав наміру завдати шкоди тваринам, оскільки через стан сильного алкогольного сп`яніння вважав, що перебуває на першому поверсі, замість п`ятого, оскільки такі показання спростовуються його ж показаннями про те, що він пам`ятає, що до квартири він піднімався сходами. Крім цього, викидаючи спочатку одного, а потім і іншого собаку з вікна квартири, яка розташована на п`ятому поверсі, очевидним є те, що ОСОБА_8 повинен був помітити висоту поверху. Вказане у свої сукупності свідчить про дійсну наявність у ОСОБА_8 прямого умислу на жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, яке призвело до загибелі двох тварин. Натомість вчинення таких дій ОСОБА_8 у стані сильного алкогольного сп`яніння жодним чином не свідчить про невинуватість ОСОБА_8 , а лише обтяжує його відповідальність за вчинене. З такими доводами погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Надав оцінку суд 1-ї інстанції і показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які перебували на кухні, та частково стали свідками скоєного, та лише доповнили своїми поясненнями картину злочину, який відбувся в квартирі в той день. Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які спостерігали події зі сторони вулиці, та дані, які містяться в протоколах проведених за їх участю слідчих експериментів в частині відтворення ними на місцевості обстановки та обставин тієї події, узгоджуються між собою та не суперечать показанням одного із ключових свідків свідка ОСОБА_10 , показання якої є чіткими та послідовними і у повній мірі узгоджуються з іншими доказами, у тому числі і письмовими, які так само суд визнав належними, достатніми та допустимими, як у своїй сукупності так і окремо. Висновки комісійної судово-ветеринарної експертизи об`єктивно свідчать про причини отримання собаками тілесних ушкоджень та причинний зв`язок між ними та настанням смерті та не суперечать даним акта огляду, протоколу огляду місця події, протоколам проведених слідчих експериментів, показанням свідків.

Колегія суддів приходить до висновку, що за результатами дослідження як показів свідків, так й письмових доказів у кримінальному провадженні, було доведено, що ОСОБА_8 усвідомлював, що викидаючи собак у відкрите вікно з п?ятого поверху, усвідомлював про можливість їх загибелі, але йому було байдуже щодо настання вказаних наслідків.

Отже, дослідивши всі докази в їх сукупності суд 1-ї інстанції правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, яке призвело до загибелі двох тварин, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 299 КК України.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 299 КК України за обставин, наведених в оскарженому вироку суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4