Справа № 132/1614/21
Ухвала

Іменем України

"01" лютого 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні м. Калинівка, в режимі відеоконференції, матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань: за № 0000104 від 01.04.2021 року, за № 0000248 від 01.08.2021, за № 0000379 від 05.12.2021, за № 0000209 від 02.07.2021, за № 0000176 від 07.07.2022, за № 0000006 від 11.01.2023 року, за № 0000055 від 11.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 309 КК України та про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_5 ,

Обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

Захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань: за № 0000104 від 01.04.2021 року, за № 0000248 від 01.08.2021, за № 0000379 від 05.12.2021, за № 0000209 від 02.07.2021, за № 0000176 від 07.07.2022, за № 0000006 від 11.01.2023 року, за № 0000055 від 11.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.1 309 КК України та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про продовження на 60 днів строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки строк запобіжного заходу застосований до обвинуваченого закінчується, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися. Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам, тому продовження визначеного раніше йому запобіжного заходу буде співрозмірним суспільній небезпечності вчиненого діяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала подане нею клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого прокурором клопотання, вважає необхідним його задовольнити, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.10.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В послідуючому обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався строком на 60 днів. Востаннє дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою було продовжено ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07.12.2023 року строком на 60 діб з можливістю внесення раніше визначеного розміру застави.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, вирішуючи питання про продовження на 60 днів строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також те, що об`єднане кримінальне провадження ще не завершене, у разі переховування обвинуваченого від суду, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім того, суду не були надані докази, які б свідчили про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання в ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу зникли, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, тому в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання слід відмовити.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням досліджених обставин суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому ОСОБА_4 раніше визначений розмір застави в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 369, 370, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 01 лютого 2024 року до 31 березня 2024 року.

Залишити без змін визначений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2022 року розмір застави в розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований (м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області), без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 31 березня 2024 року.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання - відмовити.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 05.02.2024 року.

СУДДЯ ОСОБА_1