Справа № 496/5866/22
Провадження № 1-в/496/38/24
УХВАЛА

08 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України, про вирішення питання щодо долі речових доказів,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

27.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні судом було ухвалено вирок.

31.01.2024 року через систему «Електронний суд» від адвоката ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він просить в передбаченому ст. 537 КПК України порядку вирішити питання в частині механізму можливості повернення засудженому ОСОБА_4 або його представнику автомобіля марки ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 .

Заява обґрунтована тим, що обвинувальним вироком суду від 27.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено відповідне покарання. Цим же вироком судом скасовані заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.09.2022 року, в тому числі скасовано арешт, накладений на автомобіль марки ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 . Однак, у вказаному вироці не прописаний механізм повернення даного автомобіля. Посадові особи органів Національної поліції України, які є відповідальні за зберігання автомобіля, в телефонному режимі пояснили засудженому ОСОБА_4 , який мав бажання повернути вилучений в ході кримінального провадження автомобіль, про неможливість повернення йому автомобіля, так як в судовому рішенні не прописаний механізм повернення майна та можливість повернення його безпосередньо ОСОБА_4 , як особі, у якої він був вилучений. Таким чином засуджений ОСОБА_4 не може повернути вилучене у нього майно, у зв`язку з чим порушуються його права. Після звільнення з-під варти в залі суду ОСОБА_4 повернувся для проходження подальшої військової служби до бойової частини та не мав можливості звернутись до суду щодо поновлення своїх прав на повернення майна, яке у нього було вилучено. Лише в листопаді 2023 року під час перебування у відпустці у ОСОБА_4 з`явилась можливість звернутись до адвоката за правовою допомогою. До теперішнього часу засудженому ОСОБА_4 вилучений у нього, як у законного володільця, автомобіль не повернуто, що порушує його право на власність, у зв`язку з чим адвокат звернувся з даною заявою до суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, але подав до суду, в якій просив провести судове засідання по розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_4 , у його відсутність та вирішити долю речових доказів наступним чином: автомобіль марки ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , повернути особі, у якої його було вилучено, а саме ОСОБА_4 (фактичному володільцю); долю ручної осколкової гранати РГО А911073593 не вирішувати, оскільки матеріали за фактом зберігання даної гранати виділено в інше кримінальне провадження; автомат АК з маркуванням НОМЕР_2 , автомат АК з маркуванням НОМЕР_3 , магазини та набої - повернути уповноваженій особі в/ч НОМЕР_4 ; ніж у чохлі чорного кольору та мобільний телефон Хіаоmi Redmi - повернути власнику ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, але від адвоката до суду надійшла заява про розгляд заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши заяву адвоката ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 27.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження строком на 2 роки із відрахуванням в дохід держави у розмірі двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.09.2022 року, який відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України переведено в 417 дні службового обмеження.

Засудженому ОСОБА_4 скасовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнено з-під варти в залі суду.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 3775 грн 60 коп.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду від 12.09.2022 року на автомобіль ВАЗ 2121, д/н НОМЕР_1 , 3 магазини, споряджені набоями, у загальній кількості 90 шт., ручну осколкову гранату РГО А911073593 у зборі з запалом УДЗ з маркуванням УДЗ с - 5 - 92, автомат АК з маркуванням НОМЕР_2 , з 28 набоями, автомат АК з маркуванням НОМЕР_3 з 24 набоями, ніж у чохлі чорного кольору, набої в магазинах та планках, загальною кількістю 123 штуки та набої у загальній кількості 266 штук.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з речовими доказами.

Під час ухвалення вироку суду прокурором не надано даних (постанов) щодо речових доказів, у зв`язку із чим суд був позбавлений можливості вирішити питання щодо долі речових доказів.

Під час розгляду заяви захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 прокурор подав до суду постанови про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 10.09.2022 року, 18.10.2022 року та 01.11.2022 року, з яких вбачається, що речовими доказами у кримінальному провадженні №000218, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2022 року за ч. 4 ст. 296 КК України визнано наступне: 3 магазини, споряджені набоями у загальній кількості 90 шт.; ручну осколкову гранату РГО А911073593 у зборі з запалом УДЗ з маркуванням УДЗ С-5-92; автомат АК з маркуванням НОМЕР_2 , при розряджанні якого у патроннику знаходився патрон та в магазині 27 набоїв; автомат АК з маркуванням НОМЕР_3 в патроннику якого був патрон, в магазині якого містились 23 набої; ніж у чохлі чорного кольору; три магазини та дві планки з набоями у загальній кількості 123 штуки та набої у загальній кількості 266 штук, які здані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області; автомобіль ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , який поміщено на арешт майданчик смт Любашівка; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» синього кольору, який здано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.90 року, у порядку, передбаченому для виконання вироків, суд вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

Зважаючи на те, що судом при ухваленні вироку у кримінальному провадженні не вирішено долю речових доказів, визнаних постановами слідчого від 10.09.2022 року, 18.10.2022 року та 01.11.2022 року, а тому суд вважає, що заява адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах засудженого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а доля речових доказів - вирішенню.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб, який в наступному Указами Президента України неодноразово продовжувався і діє до сих пір.

Враховуючи те, що в Україні введено воєнний стан і є потреба Держави у зброї та боєприпасах, а тому суд вважає необхідним повернути зброю та боєприпаси, які є речовими доказами та придатні до використання військовій частині, за якими вони числяться.

Відповідно до п.п. 20, 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. №1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Оскільки автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» синього кольору та ніж у чохлі чорного кольору не є знаряддям злочину, а тому їх слід повернути їх законному володільцю ОСОБА_4 . При цьому автомобіль, який зберігається на арешт майданчику смт Любашівка слід повернути ОСОБА_4 без плати за зберігання, оскільки Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1102, не визначено порядок оплати за зберігання транспортного засобу в рамках кримінального провадження, а Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. №1104, передбачено, що зберігання автомобілів в рамках кримінального провадження здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів та фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 537, 539 КПК України, Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1102, Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. №1104, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_4 в порядку ст. 537 КПК України, про вирішення питання щодо долі речових доказів - задовольнити.

Речові докази: 3 магазини, споряджені набоями у загальній кількості 90 шт.; автомат АК з маркуванням НОМЕР_2 , при розряджанні якого у патроннику знаходився патрон та в магазині 27 набоїв; автомат АК з маркуванням НОМЕР_3 в патроннику якого був патрон, в магазині якого містились 23 набої; три магазини та дві планки з набоями у загальній кількості 123 штуки та набої у загальній кількості 266 штук, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - повернути уповноваженій особі в/ч НОМЕР_4 .

Автомобіль ВАЗ 2121, д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на арешт майданчику смт Любашівка - повернути ОСОБА_4 без оплати за зберігання.

Мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» синього кольору та ніж у чохлі чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - повернути ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1