Категорія ч.4 ст.399 КПК Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 р. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження №295/10848/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого суді Богунського районного суду м.Житомира області від 12.01.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою продовжено до 12.03.2024 у кримінальному провадженні №0000487 від 25.11.2022 строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , з саме:

- не відлучатись з території Житомирського район) Житомирської області без точно слідчого. прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також спідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну, та постановити нову, якою повернути клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків щодо ОСОБА_3 .

Дослідивши вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства. Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 КПК України.

Так, згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Нормами ст.309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, існуючий порядок апеляційного оскарження ухвал слідчого судді передбачає як можливість окремого (самостійного) їх оскарження, так і подання заперечень проти них під час підготовчого провадження в суді.

Цей процесуальний механізм спрямований на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та дотримання вимог ст.28 цього Кодексу щодо розумних строків провадження.

Тобто, основним критерієм для відмежування ухвал слідчого судді, які підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, і таких, заперечення проти яких подаються під час підготовчого провадження в суді, є пряма вказівка законодавця в нормах КПК України на можливість їх самостійного оскарження.

При цьому, основним критерієм для відмежування ухвал слідчого судді, які підлягають окремому оскарженню в апеляційному порядку, і таких, заперечення проти яких подаються під час підготовчого провадження в суді, є пряма вказівка законодавця в нормах КПК України на можливість їх самостійного оскарження.

В свою чергу, перевіркою апеляційних матеріалів провадження №295/10848/23 встановлено те, що адвокатом ОСОБА_4 оскаржено судове рішення постановлене слідчим суддею про продовження підозрюваному ОСОБА_3 процесуальних обов`язків у рамках раніше обраного запобіжного заходу.

Оскаржена захисником ухвала слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у рамках раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави (ухвала Богунського районного суду м.Житомира від 16.08.2023), постановлена у межах повноважень слідчого судді, адже останній вправі як змінити/не змінювати підозрюваному запобіжний захід, так і вправі приймати рішення про скасування, зміну, покладення чи продовжувати відповідних процесуальних обов`язків при запобіжному заході, не пов`язаному з триманням під вартою.

Однак апеляційне оскарження такої ухвали слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачено, вона не входить до переліку рішень, визначених у ст.309 КПК України чи інших статтях цього Кодексу, які містять пряму вказівку на можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді.

В даному випадку, апеляційний суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 28 лютого 2023 року (справа № 947/5562/21, провадження № 51-3110км22).

При цьому, вказівка слідчого судді в резолютивній частині оскаржуваної ухвали про можливість оскарження цього судового рішення, є помилковою чи формально опискою за своїм змістом.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст.399, 422 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого суді Богунського районного суду м.Житомира області від 12.01.2024, якою продовжено до 12.03.2024 у кримінальному провадженні №0000487 від 25.11.2022 строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_3 .

Копію даної ухвали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_4 , який подав апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її винесення (отримання копії).

Суддя :