Справа № 561/642/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 05.04.2023 року, за № 0000103 від 17.06.2023 року за обвинувальними актами щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 лютого 2023 року ОСОБА_6 , будучи обізнаною із загальновідомим фактом про введення Указом Президента України № 64/22 від 24.02.2022 року з 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану, який неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України № 58 від 06.02.2023 р. з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, перебуваючи у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , після спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_8 , скориставшись тим, що останній заснув на дивані в спальній кімнаті, володіючи інформацією про наявність в його користуванні мобільного телефону, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна вирішила заволодіти вказаним телефоном. Того ж дня близько 19 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, підійшла до ОСОБА_8 та, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з рук останнього мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «REDMI», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_6 вийшла з будинку на вулицю та заховала викрадений мобільний телефон за господарським сараєм, в подальшому забрала вказаний мобільний телефон та в березні 2023 року продала його своєму знайомому, видаючи за власне майно. Своїми діями ОСОБА_6 згідно до висновку товарознавчої експертизи спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2313 грн.

Крім того, 28 березня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , після спільного розпивання алкогольних напоїв із ОСОБА_4 , скориставшись тим, що останній заснув на дивані в спальній кімнаті, володіючи інформацією про наявність в нього грошових коштів, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, вирішила заволодіти вказаними коштами. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 підійшла до ОСОБА_4 та, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, із кишені куртки останнього, яка лежала на дивані поряд із ним, повторно таємно викрала гаманець із наявними у ньому грошовими коштами в сумі 3000 грн. Після цього ОСОБА_6 залишила будинок, викинула викрадений гаманець, який для потерпілого матеріальної цінності не становить та розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3000 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

У ході судового розгляду суду надано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 від 09 серпня 2023 року, за умовами якої сторони погодилися про повне беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, узгодили покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України узгодили звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненому розкаюється.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 , оскільки вона відповідає вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти укладення угоди про визнання винуватості, вказали, що надали свою письмову згоду на укладення цієї угоди, завдану шкоду їм відшкодовано, претензій до обвинуваченої не мають.

Перевіривши угоду про визнання винуватості та заслухавши думку прокурора, потерпілих, обвинуваченої, її захисника, суд дійшов висновку, що укладення зазначеної угоди сторонами є добровільним, вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана потерпілим, які надали прокурору письмову згоду на укладення зазначеної угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за цією угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання нею винуватості.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винної, обставини, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає вимогам закону.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Згідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Разом з цим, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, повне, беззастережне визнання нею своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, суд дійшов висновку про можливість її виправлення без відбування покарання та у відповідності до ч. 2 ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на два роки, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і підозрюваною ОСОБА_6 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати на залучення експерта складають 956 грн. 00 коп.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 від 09 серпня 2023 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю два роки.

Покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Речові докази - мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «REDMI», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити у володінні останньої; поліетиленові пакування із залишками макаронів «Farfalle», поліетиленове пакування із залишками крупи, схожої на сочевицю «Groene Linzen", поліетиленове пакування із залишками крупи рису «Witte RIJST», паперове упакування, в якому знаходиться речовина, схожа на сіль «Keuken Zout», паперове упакування з речовиною, схожою на борошно, паперове упакування, в якому знаходиться 20 пакетиків чаю «Pickwik", які передані на зберігання обвинуваченій ОСОБА_6 , після набрання вироку законної сили залишити у володінні останньої.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1