справа № 361/2485/23
провадження № 1-кп/361/842/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000153 від 17.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, освіта вища, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 близько 14-35 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо-Фуд», розташованому по вул. Київська, 241 в м. Бровари Київської області та, діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до продуктового стелажу та таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку наступних товарів : пляшку горілки «Козацька рада класична» об`ємом 0,7 л., ковбасу «Лікарська в/г білк Глобино» у кількості 1 шт., ковбасу «Ювілейний Преміум» у кількості 1 шт., перець червоний у кількості 1 шт., які поклала до сумки сірого кольору, яку мала при собі. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, направилася до виходу з магазину, пройшовши повз розрахункові каси з вказаними товарами не розрахувавшись за них, виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_4 була зупинена охороною магазину «Сільпо-Фуд». Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди на суму 369,56 грн. (без ПДВ).

Обвинувачена ОСОБА_4 у замаху на вчинення крадіжки вказаних вище товарів з магазину «Сільпо-Фуд» вину свою визнала, надала покази, які підтверджують викладені в обвинувальному акті обставини та зазначила, що шкодує та щиро кається у вчиненому.

Представник потерпілого ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, беручи до уваги п. 2 ч. 3 ст. 56 КПК України, згідно якого брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, суд проводить розгляд справи за відсутності представника потерпілого.

Переконавшись у тому, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих її особу даних.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що вона : раніше не судима; офіційно не працевлаштована; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем реєстрації характеризується як особа, яка громадський спокій і тишу не порушує, скарг від сусідів на неї не надходило; на утриманні має малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд враховує, що вчинене нею діяння кваліфікується як тяжкий злочин та являється суспільно небезпечним, оскільки посягає на гарантоване Конституцією України право власності, завдану майнову шкоду потерпілому відшкодовано, при цьому суд також враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, критичне ставлення обвинуваченої до скоєного, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, під час дебатів та останнього слова зазначила, що дуже шкодує про вчинене, тому підстав очікувати продовження ОСОБА_4 вчинення правопорушень суд не встановив і, беручи до уваги відсутність матеріальних претензій потерпілої особи, позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та вбачає можливість її виправлення без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з покладанням обов`язків, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів, застосування більшого розміру покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченої в даному випадку є явно не справедливим і достатніх підстав для цього суд не вбачає, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

Цивільний позов у справі заявлено не було. Процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його застосування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: диск CD (DVD-R) з відеозаписом з камер відео нагляду з магазину «Сільпо-Фуд» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1