ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/559/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 001002 від 12.07.2021 року підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.15 ч. 4 ст.28 ч.2 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 28 ч.2 ст.146 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 14.05.2023р. включно.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що враховуючи не зменшення ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо - тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, дані про особу підозрюваного, який офіційного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має, а також наявність об`єктивних обставин, що заважають завершенню досудового розслідування належить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виглядi домашнього арешту.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ризики, які вказані в ухвалі не доведені доказами, а тому прокурором не було доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема ризик переховування відсутній, оскільки ОСОБА_8 хворіє на онкологічне захворювання та перебуває на державній програмі наркозалежних і має постійно знаходитись у місті Харкові.

Крім того, підозрюваний хворіє ще на низку захворювань.

Також на утриманні ОСОБА_8 знаходиться теща пенсійного віку та мати, а також 2 дітей.

Слідчий суддя не врахував також те що ОСОБА_8 , займається підприємницькою діяльністю спільно з дружиною, судимостей не має.

Вважає підозру необґрунтованою.

На думку захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повністю забезпечить виконанню обов`язків та запобіганню ризиків.

Також захисник наголошує, що було порушено право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.ст. 196, 197 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що 14.02.2023 о 12.41 ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня йому повідомлена підозра за ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.15 ч. 4 ст. 28 ч.2 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 28 ч.2 ст.146 КК України.16.02.2023р. стосовно ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.04.2023р. включно. 06.04.2023р. постановою заступника прокурора Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, - до 14.05.2023р. включно

Обгрунтованість підозри підтверджується доказами, на які посилаються органи досудового розслідування, а саме протоколами НСРД від 17.10.22р. та 03.01.23р.; витягами з реєстру нерухомості від 11.01.23р. та 08.08.22р.; протоколом обшуку за місцем утримання ОСОБА_9 від 14.02.2023; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 14.02.2023р.

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин та доказів обґрунтованості підозри із доводами сторони захисту щодо відсутності ризиків.

Так санкція інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, зокрема ч.4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто ОСОБА_8 підозрюється в тому числі у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, при розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний не працює, одружений, має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта повна загальна середня, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за слів перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2022р

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України України, наявність яких не спростовано стороною захисту ,а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи ,що дії ОСОБА_8 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер в тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваним за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Колегія суддів під час судового розгляду неодноразово пропонувала стороні захисту надати докази, які б підтверджували незадовільний стан здоров`я підозрюваного, проте вказані документи надані не були.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 001002 від 12.07.2021 року підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.3 ст.15 ч. 4 ст.28 ч.2 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 28 ч.2 ст.146 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -