печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000038 від 01.04.2022 прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000038 від 01.04.2022 прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 01.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, двох мешканців м. Києва, які з використанням телекомунікаційного обладнання налагодили підпільний бізнес із анонімізації дистанційного доступу до мережі Інтернет з використанням SIM-карток та модемів українських операторів зв`язку.

Вказаний сервіс дистанційно платно надавався третім особам для використання останніми в якості VPN 4G-модеми українських операторів зв`язку, видаючи при цьому користувача з будь-якої країни світу, зокрема рф за абонента українського мобільного Інтернету, що дозволяло користувачам імітувати їх фізичне знаходження на території України.

Крім цього, отримано оперативні дані про те, що оплату зловмисники приймають на гаманці заборонених російських платіжних систем.

У подальшому, за місцем діяльності офісу за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді, 03.05.2022 проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, модеми із сім-картами українських операторів мобільного зв`язку, сервер управління та іншу комп`ютерну техніку і обладнання, загальною вартістю понад 1,2 млн. грн.

Все вищевказане вилучене майно у визначеному законом порядку арештовано.

Після чого, два вилучених ПЕОМ (системних блока) з метою виявлення та фіксації слідів злочинів, передбачених ст.ст. 200, 361 КК України, скеровано до експертної установи для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

15.03.2023 отримано висновки Українського науково-дослідного Інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, відповідно до яких вилучена комп`ютерна техніка містить в собі відомості щодо фактів вчинення передбачених ст. 200 КК України незаконних дій з електронними грошима, використання яких заборонено Рішенням РНБО 126/2018 від 02 травня 2018 року, а саме містить інформацію щодо транзакцій з використанням електронного гаманця «WebMoney» (WMID: Z28).

Водночас, встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004965 від 13.06.2019, слідство у якому наразі проводиться ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, мав місце, проведений в порядку ч. 5 ст. 236 КПК України, особистий обшук громадянина України ОСОБА_4 , під час якого у останнього вилучений та у подальшому оглянутий мобільний телефон, який містить в собі відомості про електронний гаманець «WebMoney» - WMID: Z28.

Дані обставини, з урахуванням наявних доказів, є підтвердженням наявності в діях вказаної особи ознак кримінального правопорушення за ст. 200 КК України.

10.07.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва постановлено ухвалу (справа №75727310/23-к) у кримінальному проваджені № 0000038, про надання тимчасового доступу до речей та документів, що знаходяться у розпорядженні органу досудового розслідування - ТУ ДБР, розташоване у м. Києві щодо мобільного телефону iPhone XR чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , який вилучено у ОСОБА_4 та зберігався при матеріалах кримінального провадження №0004965 від 13.06.2019.

27.07.2023 на підставі вище вказаної ухвали від 10.07.2023 (справа №75727310/23-к) здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема вилучено мобільного телефону iPhone XR чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , та який зберігався при матеріалах кримінального провадження №0004965 від 13.06.2019.

05.09.2023 детективом БЕБ, винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №0000038 - мобільного телефону iPhone XR чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 (вилучений під час обшуку в ОСОБА_4 ), оскільки він містить відомості причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 200 КК України, тобто є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор вказує, що оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вилучене майно, зокрема мобільний телефон iPhone XR чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 за результатом проведення тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2023 (справа №75727310/23-к) - є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000038 від 01.04.2022, а саме: мобільний телефон iPhone XR чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 вилучений за результатом проведення тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0004965 від 13.06.2019 на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2023 (справа №75727310/23-к).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1