ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1618/23 Справа № 204/2182/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 10000032 від 28 січня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, від відбування якого останнього звільнено на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 75 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 28 січня 2023 року приблизно о 10:00, точного часу дізнанням не встановлено, ОСОБА_7 , прямуючи по особистим справам по м.Покровську, Донецької області, проходячи по лісосмузі, яка знаходиться неподалік будинку №2, вулиці Академіка Корольова, м.Покровськ, в кущах знайшов згорток синього кольору, в якому знаходився прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною кольору, який наближений до блакитного, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - РУР, маса якої склала 0,15748 г у перерахунку на основу, тим самим незаконно придбав вказану речовину шляхом привласнення знайденого, для подальшого особистого вживання без мети збуту. Після чого поклав вказаний згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, до правої кишені одягненої на ньому куртки синього кольору, тим самим почав зберігати вищевказану психотропну речовину.

Надалі, в цей же час, направився далі по особистим справам по м.Покровську, Донецької області, де біля будинку №2 по вул. Академіка Корольова, м.Покровська Донецької області, був зупинений працівниками поліції, які відповідно до ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 провели превентивні заходи щодо останнього, а саме: перевірка документів.

В ході проведення вищевказаних заходів, ОСОБА_7 повідомив, що незаконно зберігає у правій кишені одягненої на ньому куртки, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав для подальшого особистого вживання без мети збуту, у зв`язку з чим, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

28 січня 2023 року у період часу з 10:39 по 11:00, в ході проведення дізнавачем Покровського РУП ГУНП в Донецькій огляду місця події, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 2, по вулиці Академіка Корольова, м.Покровськ, Донецької області, добровільно надав згорток синього кольору, в якому знаходився прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною кольору, який наближений до блакитного, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса якої склала 0,15748 г у перерахунку на основу, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно, придбав та зберігав з метою особистого вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості. Адвокат вказує на те, що ухвалення вироку було без згоди ОСОБА_7 на призначення покарання. На переконання захисника, суд не врахував, що ОСОБА_7 працює майстром підземної гірничопрохідницької дільниці № 1 ТОВ "Шахтобудівельна компанія" з 08 грудня 2021 року, має постійний дохід та може сплатити штраф.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, прокурором не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано не було.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, застосувавши при цьому положення ст. 75 КК України та звільнивши останнього від його відбування з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей щодо відсутності у обвинуваченого судимостей, а також відносно того, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Водночас, колегія суддів вважає безпідставним твердження суду про те, що ОСОБА_7 не працевлаштований, оскільки це суперечить довідці з місця роботи останнього (а.п. 25).

Оцінюючи зазначені обставини у своїй сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому зазначеного покарання.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, на думку колегії суддів, судом правильно встановлено обставини, які впливають на покарання, однак не надано їм належну оцінку.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав та щиро розкаявся, колегія суддів вважає, що суд мав достатні підстави призначити йому більш м`яке покарання, яке відповідатиме тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особі та буде справедливим по відношенню до нього.

За таких обставин, визнати покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не може, а тому приходить до висновку, що воно є занадто суворим та підлягає пом`якшенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з того, що колегією суддів визнано призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, задовольнивши апеляцію захисника обвинуваченого.

При цьому, колегія суддів зауважує, що потреба в ухваленні нового вироку в такому разі відсутню.

Так, у постанові від 07 грудня 2021 року (справа № 617/775/20) Верховний Суд дійшов висновку, що зміна за результатами розгляду апеляційної скарги покарання у вигляді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст.75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Визначаючи ОСОБА_7 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, що відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню останнього.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника та погоджуючись з ними приходить до висновку про необхідність її задоволення та зміни вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4