Справа № 308/5129/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001746 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого менеджером «ДС-Автосервіс», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

31.03.2023 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту 10 грудня 2022, близько 20 години 44 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки «Шкода», моделі «Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись зі швидкістю 45 км. на год. по проспекті Свободи в місті Ужгород, зі сторони вулиці Станційна, у напрямку вулиці Минайської, біля будинку №63, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не виконав вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, тобто не застосував своєчасне екстрене гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху, тим самим не уникнув наїзду на пішохода - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наближався по проїзній частині на смугу його руху в межах нерегульованого пішохідного переходу. Таким чином, допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «закритого перелому середньої третини правої плечової кістки; закритий перелом верхньої третини правої плечової великогомілкової кістки». Вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, можливо їх виникнення у пішохода, при фронтальному зіткненні легкового автомобіля, який рухався з пішоходом.

По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час ДТП, яка мала місце 10.12.2022 року і не суперечить обставинам справи. Комплекс вищевказаних тілесних ушкоджень згідно п. 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У такий спосіб ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), а саме: п. 18.1 ПДРУ: «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

З технічної точки зору, при встановлених в ході досудового розслідування вихідних даних, у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Skoda», моделі «Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , який не виконав вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, не застосував своєчасне екстрене гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху тим самим не уникнув наїзду на пішохода, який переходив проїзну частину на пішохідному переході.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений подав клопотання, в якому просить закрити кримінальне провадження №№ 0001746 відносно нього на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим. Зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнає повністю, в повній мірі розуміє суть пред`явленого обвинувачення та визнає всі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому та повністю відшкодував шкоду завдану потерпілому ОСОБА_5 . Також, просив врахувати, що він вперше скоїв необережний нетяжкий злочин.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. При цьому, потерпілий підтвердив, що примирився із обвинуваченим та зазначив, що шкода йому повністю відшкодована, жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, про що подав письмову заяву.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що наявні підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України та не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. При цьому, просив вирішити питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Як зазначено у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом.

У відповідності до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених уст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В силу вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Однією з основних умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, це скоєння злочину особою вперше.

Як вбачається з наданих прокурором письмових матеріалів, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, щиро розкаюється у вчиненому.

Передбачене у ст. 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений повністю відшкодував збитки завдані ОСОБА_5 , що підтвердив сам потерпілий в підготовчому судовому засіданні, про що подав письмову заяву, яка долучена до матеріалів справи.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності заст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, свою вину визнав повністю, у скоєному щиро кається, повністю відшкодував завдані потерпілому збитки та примирився з ним, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, та обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2023 у справі №308/16899/22 підлягає скасування.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Речовий докази, а саме: транспортний засіб марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10а, на території Ужгородського РУП, повернути власнику або законному володільцю.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України: інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-22/11140-ІТ від 02.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп., інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-22/11139-IT від 03.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп.; інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-22/2113-ІТ від 16.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46,286 КК України, 174, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, 288, 314, ст.369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0001746 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2023 (справа №308/16899/22) на тимчасово вилучений 10.12.2022 року, в ході проведення огляду місця події автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим транспортним засобом.

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику або законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України:

інженерно-транспортної експертизи № СЕ19/107-22/11140-ІТ від 02.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп.;

інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-22/11139-IT від 03.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп.;

інженерно-транспортної експертизи № СЕ 19/107-22/2113-ІТ від 16.03.2023 в розмірі 1510 грн. 24 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1