Справа № 740/7242/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/249/23
Категорія - ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000778 від 31 серпня 2021 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, не судимого зареєстрованого по АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі терміном вісім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з часу затримання - 31 серпня 2021 року.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 24582 (сорок дев`ять тисяч сто шістдесят чотири) гривень 24 копійок.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_3 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі терміном десять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу затримання - 31 серпня 2021 року.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 24582 (двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві) гривні 24 копійки.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 02 вересня 2021 року на пластикову прозору пляшку, об`ємом 0,5 л., штани джинсові синього кольору, сорочку чорну, куртку балоневу, джинси темно-синього кольору, пару кросівок жовтого кольору зі слідами бурого кольору, футболку в полоску синьо-білого кольору з нашаруванням плям речовини бурого кольору, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 , мобільний телефон марки NOKIA, моделі Х1, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом визнано доведеним, що 30 серпня 2021 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 , де на той час знаходився потерпілий ОСОБА_11 . У цей час між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , з однієї сторони, та ОСОБА_11 , з іншої сторони виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб, із мотиву неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, нанесли потерпілому удари руками та ногами в ділянку голови та обличчя ( не менше 4-х травмуючи дій), послідовні кількаразові удари в ділянку грудної клітки та удари в ділянку попереку (не менше 2 травмуючих дій), чим спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер справа (3,4,5,6 ребер) та зліва (2,3,4,5,6 ребер, подвійні переломи), (7,8 ребер), що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; а також - тілесні ушкодження у виді: синця підборіддя, забійної рани слизової оболонки обох губ, крововиливів у м`які тканини голови справа в проекції скроневої ділянки з переходом на лобну ділянку та зліва - у скроневій ділянці, крововилив у паранефральну клітковину з обох сторін, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_8 , із мотиву неприязних відносин, із метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 , бажаючи їх настання, стиснув рукою шию останнього, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: дрібних лінійних та пів місяцевих саден і синців по передній поверхні шкіри шиї зліва, ушкодження органокомплексу шиї з переломом правого ріжка під`язикової кістки та масивних крововиливів у м`які тканини горла з обох сторін, зміщення органокомплексу горла вправо, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 і від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події.

Не погодившись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження, вирок щодо ОСОБА_8 скасувати, а провадження закрити.

Зазначає, що, на її думку, висновок суду про наявність у діях ОСОБА_8 прямого умислу не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки згідно висновку СМЕ № 213 на ділянку шиї та горла потерпілого було спричинено не менше однієї значної сили тиснення-давлення, що суперечить показам експерта в судовому засіданні.

Вказує, що сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів свідчить, що ОСОБА_8 не тільки не бажав настання наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_11 , та не припускав їх, а і не бажав суспільно-небезпечні наслідки своїх дій. А його поведінка до та після вчинення злочину вказують на відсутність спрямованості його дій саме на позбавлення життя потерпілого, відсутність у нього такої мети та мотиву. В судовому засіданні було встановлено відсутність неприязних відносин між потерпілим та ОСОБА_8 . Наголошує, що прокурором надано не достатньо доказів, що ОСОБА_8 вчинив саме цей злочин.

Крім того, вказує на неправильність відображення у вироку показань ОСОБА_8 та потерпілого, а також відсутність показань свідка ОСОБА_12 про конфлікт між ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_11 , в ході якого ОСОБА_9 погрожував потерпілому фізичною розправою.

Зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме невідповідністю даних, зазначених у витягу з ЄРДР та фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Також вказує, що суд поклав в основу вироку недопустимі докази - протокол ОМП від 30.08.2021, а також висновок СМЕ № 213 від 30.08.2021 та похідний від нього висновок додаткової СМЕ № 291 від 16.11.2021, оскільки СМЕ розпочата 30.08.2021, до внесення відомостей у ЄРДР. Зазначає про суперечливість показань свідків: слідчого ОСОБА_13 та експерта ОСОБА_14 .

Крім того, посилається на неповноту судового розгляду у зв`язку з безпідставним відхиленням її клопотань про проведення повторної комплексної комісійної судово-медичної експертизи з залученням судово-медичного експерта-криміналіста та допит судово-медичного експерта-криміналіста.

Обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити покарання до п`яти років позбавлення волі. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано стан його здоров`я як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки після проведення у 2015 році операції, він має знаходитись під постійним наглядом медичних працівників і потребує регулярної медичної допомоги, чого не може отримати, перебуваючи в місцях позбавлення волі.

Не погодившись з апеляційними скаргами, прокурор подав заперечення, в яких просить апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок щодо та ОСОБА_8 . ОСОБА_9 без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданнні захисник ОСОБА_7 , обвинувачувані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 підтримали подані апеляційні скарги.

Прокурор просив частково задовольнити подані апеляційні скарги, та скасувати вирок суду першої інстанції у звязку з істотним порушенням вимог кгримінального процесуального закону судом першої інстанції та приначити новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, поясненння сторін кримінального провадженння, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним чатково задовольнити подані апеляційні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 КПК України під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні.

Таємниця наради суддів є одним із найважливіших принципів правосуддя, що служить гарантом об`єктивності, незалежності, безсторонності, неупередженості та справедливості суду.

Незалежність судді забезпечується порядком здійснення правосуддя, визначеним процесуальним законом, таємницею ухвалення судового рішення (п. 4 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Пункт 5 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зобов`язує суддю не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати та закритого судового засідання.

Отже, таємниця нарадчої кімнати є охоронюваною законом, важливість дотримання такої таємниці не підлягає оспорюванню та в разі її порушення нівелюється сам процес ухвалення законного судового рішення незалежним судом.

На підставі аналізу змісту ст. 366 КПК України, після останнього слова обвинуваченого суд негайно виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголошує присутнім у залі судового засідання.

Під час ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті формується позиція щодо формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі та визнане судом недоведеним або доведеним, оцінюються докази, кожен окремо та у сукупності, вирішується питання допустимості доказів під час такої оцінки тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону, апеляційний суд має достатні підстави констатувати, що під час перебування суду в нарадчій кімнаті з ухвалення судового рішення у відповідному кримінальному провадженні, розгляд інших судових справ у цей же час, проведення судових засідань з ухваленням як судових рішень по суті вимог, так і рішень з процесуальних питань, є порушенням таємниці наради суддів, що, в свою чергу, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в розумінні ст. 412 КПК України та перешкодою суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначена позиція апеляційного суду узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 лютого 2020 року у справі №316/1358/17 (провадження №51-7241кмо18), відповідно до яких, з урахуванням положень ст. 367 КПК України, вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні судових рішень по інших справах, слід вважати порушенням таємниці наради суддів, яке на підставі ч. 1 ст. 412 КПК України може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у разі, коли воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) при обговоренні та ухваленні відповідного судового рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 у справі №127/8831/14, де Суд дійшов висновку про те, що вчинення суддею відповідних процесуальних дій та ухвалення судових рішень в інших провадженнях під час перебування в нарадчій кімнаті в іншому кримінальному провадженні є порушенням судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже безумовною підставою для скасування судового рішення із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Як слідує з журналу судового засідання місцевого суду від 07 грудня 2022 року, о 09:24:48 год. 07 грудня 2022 року після заслуховування останнього слова обвинуваченого ОСОБА_8 , склад суду вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення (т. 2 а.с. 52), яке проголошено після виходу з нарадчої кімнати у період з 13:36:22 год. до 14:00:51 год. 08 грудня 2022 року (т. 2 а.с. 53-54), що також підтверджується наявною у матеріалах справи звуко- та відеофіксацією судового процесу.

Поряд з тим, апеляційним судом встановлено, що 07 грудня 2022 року о 8 годині ранку головуюча по справі продовжила розгляд вказаної справи у суді першої інстанції. Після видалення суду до нарадчої кімнати та знаходження в ній у період часу з 09:24 год. 07 грудня 2022 року до 14:00 год. 08 грудня 2022 року, відповідно до відкритих джерел ЄРСР, суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 здійснювала розгляд інших справ, результати розгляду яких вносила до Єдиного реєстру судових рішень.

Зокрема, 07 грудня 2022 року суддею ОСОБА_1 було призначено до розгляду справи № 740/4606/22, № 740/4668/22, № 740/4319/22, № 740/4410/22, результати розгляду яких були внесені до ЄРСР 07 грудня 2022 року.

Вказані обставини свідчать про те, що судові рішення у цих справах постановлялись суддею саме після видалення до нарадчої кімнати для ухвалення вироку у кримінальному провадженні №0000778 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України, до виходу суду з нарадчої кімнати та проголошення оскарженого вироку.

На переконання колегії суддів, викладене свідчить про порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати.

Зазначені обставини колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 412 КПК України, вважає істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За наведеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Оскільки вирок суду із зазначених вище підстав, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів не здійснює оцінки доводів апеляційних скарг, які підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції необхідно врахувати зазначене у даній ухвалі апеляційного суду, усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового розгляду, повно, всебічно, неупереджено та об`єктивно дослідити всі зібрані докази у справі, ретельно перевірити усі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, дати кожному зібраному доказу належну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України, перевірити усі доводи викладені в апеляційних скаргах та за результатами розгляду ухвалити мотивоване, законне та обґрунтоване рішення.

Таким чином апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають до задоволення частково, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст., ст. 376, 404, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Продовжити обвинувачуваним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - строк тримання під вартою на 60 діб.

Ухвала касаційному оскардженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_15 ОСОБА_4