Справа № 331/3907/23
Провадження № 1-кс/331/1212/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжі клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000599, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополя Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.07.2009 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

18.12.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 198, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до двох років шести місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців. Знятий з обліку 10.06.2014 року на підставі ст.1-В Закону України «Про амністію 2014 року»;

09.06.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. 06.01.2023 року був умовно-достроково звільнений з Полицької виправної колонії Рівненської області № 76,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2023 року старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження 0000599, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 16.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15 червня 2023 року, приблизно о 22 годині 05 хвилин, діючи в умовах воєнного стану (Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року, який набув чинності 07.03.2022 року) ОСОБА_5 , маючиумисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, віджав металопластикове вікно, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу, з кімнати намагався таємно викрасти майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: цифровий фотоапарат «Canon PC1210 DC7.4V» вартістю 5000 гривень та графічний планшет «BAMBOO PEN CTL-470» вартістю 8000 гривень, перемістивши вказане майно до виходу з квартири, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ОСОБА_7 на суму 13000 гривень, але не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони ТОВ «Явір 2000» на місці вчинення злочину.

15 червня 2023 року органом досудового розслідування, на підставі п. 1) ч. 1 ст. 208 КПК України, здійснено затримання громадянина України ОСОБА_5 .

16 червня 2023 року ОСОБА_5 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

16 червня 2023 року підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику - адвокату ОСОБА_6 було вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додатки до нього.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 16.06.2023 року;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.06.2023 року;

-допитом потерпілого ОСОБА_7 ;

-допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Органом досудового розслідування, відповідно до положень п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1), 3), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може:

переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

незаконного впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , ніде не працевлаштований, що дає підстави вважати, що скоєння корисних кримінальних правопорушень є єдиним його джерелом прибутку. Дані підстави, на думку слідчого, вказують на те, що ОСОБА_5 , залишаючись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні внесене клопотання підтримала за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просили його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_5 і його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому заперечували проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають за можливе обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому, захисник заперечував проти наявності ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, вважає вказаний ризик не доведеними, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування і суду, має постійне місце проживання - квартиру, якою користується на підставі договору оренди.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами частини 1 статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію обвинуваченого;

7) майновий стан обвинуваченого;

8) наявність судимостей у обвинуваченого;

9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Із змісту вищенаведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання, на підтвердження наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності.

Між тим, твердження слідчого і прокурора про тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не є достатньою підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд враховує, що в розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Так, зокрема, в справі Мамедова проти Росії 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак, Суд неодноразово відзначав, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того, на підтвердження наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчим також зазначено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній не працевлаштований, не має постійного місця проживання у місті Запоріжжі.

Перевіряючи доводи клопотання в частині посилання слідчим на ризики, які зазначені в статті 177 КПК України, в судовому засіданні встановлено, що ризик, передбачений п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який зазначено слідчим у клопотанні, було вказано слідчим помилково, що підтверджено самим слідчим у судовому засіданні.

Ризик же, який передбачений пунктом 1) ч. 1 ст. 177 КПК України щодо переховування підозрюваним ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, зазначений слідчим у клопотанні лише формально, оскільки жодного доказу на підтвердження цієї обставини суду так і не було надано.

В той же час, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, оскільки після звільнення у січні 2023 року з Полицької виправної колонії Рівненської області № 76 він приїхав до міста Запоріжжя, де з 21 січня 2023 року постійно проживає в квартирі по АДРЕСА_4 , якою користується на підставі договору оренди, копію якого сторона захисту надала в судовому засіданні (а.с.61-62).

За правилами частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи факти, які встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилається слідчий і прокурор, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, які передбачені п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, і існує ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий та 06.01.2023 року він був умовно-достроково звільнений з Полицької виправної колонії Рівненської області № 76.

Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Отже, аналізуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, а також враховуючи, що слідчим не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 і застосовує до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, без електронних засобів контролю, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0000599, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без електронних засобів контролю, заборонивши підозрюваному залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_5 строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою у встановлений час;

-утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до 15 серпня 2023 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , контроль за виконанням покласти на процесуального прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому та прокурору.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 червня 2023 року.

Повний текст ухвали проголошено 19 червня 2023 року о 13 годині 45 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1