У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/791/23

Провадження № 1-кп/534/60/23

01 червня 2023 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась ОСОБА_4 із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.03.2023 на автомобіль марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5348.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні Комсомольського міського суду Полтавської області знаходиться кримінальна справа № 534/791/23 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 26.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01 березня 2023 року у справі № 524/1187/23 на стадії досудового розслідування накладений арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт на час досудового розслідування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 своє клопотання підтримала, пояснила, що наразі відпала потреба застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту належного їй транспортного засобу, оскільки під час досудового розслідування були проведені усі необхідні слідчі дії з використанням транспортного засобу. Подальше обмеження у здійсненні нею права власності на транспортний засіб є необґрунтованим та становитиме надмірний тягар для неї, оскільки до арешту автомобіля вона використовувала його у своїй підприємницькій діяльності та вона має намір надалі використовувати у своїй діяльності.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Прокурор не заперечував проти поданого клопотання.

Заслухавши думку прокурора, власника майна, обвинуваченого та його захисника дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.03.2023 року у справі № 524/1187/23 накладений арешт на автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_4 , та володільцем якого є ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт на час досудового розслідування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Визначено місце зберігання автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території майданчику тимчасового утримання автомобілів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000511 постановою ст. слідчого СВ Кременчуцького РУП від 27.02.2023 автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000511, слідчим проведені процесуальні дії, а саме: 15.03.2023 висновок судової експертизи технічного стану транспортного засобу; 18.04.2023 висновок фототехнічної експертизи; 21.04.2023 - висновок судової автотехнічної експертизи, отже усі слідчі дії щодо зазначеного транспортного засобу вже проведені на стадії досудового розслідування.

При вирішенні даного клопотання, суддя враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що експертизи по вказаному кримінальному провадженні проведені, власнику майна автомобіль потрібен для здійснення підприємницької діяльності, арешт на автомобіль було накладено на час досудового розслідування, суддя вважає за можливе скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.03.2023 року на автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5348.

На підставі викладеного, керуючись ст.98,174,392 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 01.03.2023 року на автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 5348.

Ухвала оскарженню не підлягає та набуває законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя ОСОБА_1

.