Справа № 492/656/23
Провадження № 1-кп/513/90/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Сатара Одеської області у режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 12 травня 2023 року року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишняки Арцизького району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Саратського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, який ухвалою суду від 06 липня 2023 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року було доручено Державній установі "Ізмаїльский слідчий ізолятор" забезпечити проведення у режимі відеоконференції підготовчого засідання 06 липня 2023 року о 14:00 годині з розгляду кримінального провадження за участю обвинуваченого ОСОБА_5 . Також, обвинуваченим було направлено відповідне клопотання до суду.

06 липня 2023 року обвинувачений ОСОБА_5 вийшов на зв`язок у режимі відеоконференції, заявив відвід прокурору та захиснику та без будь-яких пояснень та підстав залишив кімнату, де відбувся конференцзв`язок із судом, відмовившись тим самим від участі у підготовчому засіданні.

У зв`язку з веденням на території України воєнного стану та поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 , який відмовився від участі в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні, зважаючи на те, що у судовому засіданні присутній захисник обвинуваченого, який зобов`язаний діяти виключно в інтересах підзахисного відповідно до Закону України «Про адвокатуру», суд дійшов висновку, що відсутність обвинуваченого у підготовчому засіданні не є перешкодою для розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки таке підлягає негайному розгляду.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . В клопотанні прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інший злочин.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти заявленого клопотання прокурора.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , проти клопотання прокурора заперечував, та зазначив що на підтвердження ризиків, викладених у клопотанні сторони обвинувачення не додано будь-яких доказів, та просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення прокурора, потерпілого, захисника, дослідивши подане клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За положеннями ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається судом невідкладно.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, тобто у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. На цей час обвинувачений, потерпілий та свідки в даному кримінальному провадженні не допитані. Перебуваючи на свободі ОСОБА_5 матиме можливість здійснювати вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений володіє інформацією про їх місце проживання та їх контактними даними.

Докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені.

Інформації про те, що ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я, що виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час судового розгляду не надано.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд на теперішній час не встановив.

Доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, та наявності підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на особисте зобов`язання, суд визнає безпідставними, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 січня 2020 року по справі № 505/2898/19 (провадження №51-5283 км 19), відповідно до якої виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на обставини викладені вище, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, що має наслідком застосування насильства, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 314-316, 331, 371, 372, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 06 липня 2023 року по 03 вересня 2023 року, включно, в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву до 13 липня 2023 року 14:00 години, у підготовче засідання викликати учасників кримінального провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі: начальнику Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», обвинуваченому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1