Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/331/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2023, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Республіки Білорусь, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 15 год. 45 хв. 13.06.2023 року до 15 год. 45 хв. 11.08.2023 року. Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн..

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда, задоволено клопотання старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурор Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто з 15 год. 45 хв. 13.06.2023 року до 15 год. 45 хв. 11.08.2023 року. Визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн.

В обґрунтування ухвали зазначено, що встановлено наявність обґрунтованої підозри за ч.1 ст.263 КК України, а саме у вчинив придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційне не працевлаштований, одружений, на утриманні має неповнолітніх дітей.

Слідчий суддя прийшов висновку, що обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою не гарантує унеможливлення продовження ним злочинної діяльності, зважаючи на те, що не має постійного джерела доходу та є підстави вважати, що злочин вчинений для власного збагачення, забезпечення своїх матеріальних потреб.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що не раніше не судимий, вважає, що слідчий суддя не врахував того, що на теперішній час підозрюваний самостійно виховує неповнолітніх доньок, оскільки дружина за контрактом перебуває за межами України та не може повернутися наразі додому. Наявність постійного місця проживання та родини говорить про міцність соціальних зв 'язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. Захист вважає, що мети для застосування такої жорсткої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_7 об`єктивно немає. Враховуючи практику ЄСПЛ, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 не тільки не обумовлено метою, передбаченою у ст.177 КПК України, а й не буде відповідати загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи. В клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст.177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою об`єктивно не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою та незаконною.

Заслухавши доповідача, в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 захисника-адвоката ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до наданих матеріалів, 14.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчим суддею враховано, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого злочину, раніше не судимий.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на обґрунтованість щодо застосування обраного запобіжного заходу на даній стадії досудового розгляду. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного. Необхідно зазначити, що слідчим суддею дотримано положення ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, та визначено розмір застави, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Доводи захисника про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 червня 2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 214 720 грн. без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2