Провадження № 1-кп/643/518/23
Справа № 643/7173/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000454 від 11.06.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.10.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 24.12.2013 з Хролівської ВК (№140) згідно ст. 81 КК України умовно достроково, невідбутий термін покарання 1 рік, 2 місяця, 16 днів;

24.09.2019 року Бердянським районним судом Запоріжської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

12.08.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України за вироком Бердянського районного суду Запоріжської області призначити остаточне покарання до 3 років та 1 місяця позбавлення волі, звільненого 10.09.2021 з Харківської ВК по відбуттю строку покарання;

05.06.2023 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно, за наступних обставин.

Так, 10.06.2023 близько 14 години, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля будинку 4 по вул. Гарібальді у м. Харкові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за раніше обміркованим злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у раніше знайомої йому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 належний їй мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 9-А» на 64 Gb, оперативна пам`ять 2 Gb, заздалегідь розуміючи, що повертати мобільний телефон або гроші за нього він не має наміру.

ОСОБА_5 , не усвідомлюючи протиправних намірів ОСОБА_3 , будучи помилково впевненою у сумлінності його намірів та довіряючи йому, добровільно передала останньому свій мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 9-А» на 64 Gb, оперативна пам`ять 2 Gb, вартість якого згідно висновку експерта 2479 гривень 20 копійок.

ОСОБА_3 , отримавши шляхом зловживання довірою від ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi 9-А» на 64 Gb, доводячи свій злочинний умисел до кінця покинув місце вчинення кримінального правопорушення, не повернувши мобільний телефон, звернувши незаконно отриманий телефон на свою користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 , на суму 2479 гривень 20 копійок.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті правильно. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. Пояснив, що мав намір заволодіти майном потерпілої, тому поклав телефон до кишені, потім сдав його до ломбарду біля метро за 1500 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. Пояснила, що з обвинуваченим є сусідами, 10.06.2023 року близько 14:00 вийшла по воду, зустріла ОСОБА_3 , який попросив у неї телефон зателефонувати, поки вона набирала воду, обвинувачений з телефоном зник. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченому та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходить висновку, що такі докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою, що свідчить про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності.

Заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) полягає у недобросовісному використанні довіри з боку потерпілого. Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного.

Під кваліфікованою ознакою повторності розуміють, вчинення діяння особою, яка раніше вчинила, окрім іншого злочин передбачений статтею 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; не працевлаштований, одружений, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого злочину відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, вчиненого в період іспитовго сроку.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_3 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, який маючи непогашену судимість, звільнившись з місць позбавлення волі 10.09.2021 року, будучи засудженим 05.06.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, у зв`язку з чим останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.06.2023 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 років позбавлення волі

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , нейтралізувати негативні криміногенні настанови та виховати у обвинуваченого законослухняність, повагу до положень закону та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Комплексне з`ясування обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого, обставини, що безпосередньо пов`язані з вчиненням злочину, поведінка обвинуваченого, після вчиненого злочину та індивідуальні властивості обвинуваченого, не дають підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України при призначенні покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання приєднати не відбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.06.2023 року, з переведенням покарання у виді обмеження волі у покарання у виді позбавлення волі відповідно до вимог пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1