УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю особи, яка подала клопотання, власника майна: ОСОБА_2 ,

представника власника майна, адвоката- ОСОБА_3

прокурора: ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання власника майна, директора ТОВ «ТАРКО ГРАНД» ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, справа № 761/18184/23, провадження № 1-кс/761/12086/2023, в рамках кримінального провадження, №0000950, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.07.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання власника майна, директора ТОВ «ТАРКО ГРАНД» ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, справа № 761/18184/23, провадження № 1-кс/761/12086/2023, в рамках кримінального провадження, №0000950, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме нежитлове приміщення № 15/1 площею 187.1 кв.м, що розташоване на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт на даному майданчику.

На думку ТОВ «ТАРКО ГРАНД» арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

Також заявник у клопотанні зазначають, що існування арешту з забороною проведення будь-яких будівельних робіт робить неможливим завершення фасадних робіт, робіт з гідроізоляції даху та призводить до залиття поверхів будинку під час дощу.

Так, 05.06.2023р. ТОВ «ТАРКО ГРАНД» отримало від ОСББ «Жилянська-120б» лист з вимогою негайно завершити роботи з відновлення покрівлі даху, щоб унеможливити залиття поверхів будинку під час дощу. В ніч з 20 на 21 червня 2023р. після чергового дощу відбулось чергове залиття квартир на 7 поверсі, внаслідок чого було складено Акт залиття N1. Надалі 26.07.2023 та 27.07.2023р. внаслідок опадів, знову залило квартири 7-го поверху та місця загального користування, ліфтове обладнання та загально будинкові щити електропостачання. 27.07.2023р. ТОВ «ТАРКО ГРАНД» отримало від ОСББ «Жилянська-120б» черговий лист з вимогою негайно завершити фасадні роботи та роботи з гідроізоляції даху.

На думку заявника, вказані обставини можуть до негативних наслідків та пошкодження майна не тільки ТОВ «ТАРКО ГРАНД», а й інших мешканців вказаного будинку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просить частково скасувати арешт майна, який накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, справа № 761/18184/23, провадження № 1-кс/761/12086/2023, в рамках кримінального провадження, №0000950, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

У судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_2 підтримали доводи клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив про законність ухвали слідчого судді про арешт майна, та вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000950 триває.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що являється головою ОСББ який отримав від мешканців будинку АДРЕСА_1 скарги про проблему гідроізоляції 8 поверху, на підставі чого було складено акт фіксації залиття квартир на 7 поверсі будинку.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи № 761/18184/23про арешт майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 174 КПК інший власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" указав, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт.

Так , звернення, як указує Пленум ВССУ може бути пред`явлене також особою, яка у т.ч. на іншійпідставі у силу арешту майна потребує урегулювання інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку ст. 174 КПК.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17-ц (провадження № 14-326цс18) та інших зазначила, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України; зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано, або ж в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Так, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, відповідно до положень абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В судовому засіданні встановлено, що арешт накладено на нежитлове приміщення № 15/1 площею 187.1 кв.м., що розташоване на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_1 з забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт на данному майданчику, з метою збереження речових доказів

При цьому, судом встановлено, що застосований захід забезпечення кримінального провадження унеможливлює вирішення заявником інших питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів, зокрема щодо збереження майна власників квартир, розташованих на 7 поверсі вказаного будинку, які через відсутність належного ремонту нежитлового приміщення на 8 поверсі зазнають пошкоджень внаслідок їх затоплення і як наслідок порушуються права третіх осіб, які не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 11-12 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, судом враховується, що 05.06.2023р. ТОВ «ТАРКО ГРАНД» отримало від ОСББ «Жилянська-120б» лист з вимогою негайно завершити роботи з відновлення покрівлі даху, щоб унеможливити залиття поверху будинку під час дощу. В ніч з 20 на 21 червня 2023 р. після чергового дощу відбулось чергове залиття квартир на 7 поверсі, внаслідок чого було складено Акт залиття N1. Надалі 26.07.2023 та 27.07.2023р. внаслідок опадів, знову залило квартири 7-го поверху та місця загального користування, ліфтове обладнання та загально будинкові щити електропостачання. 27.07.2023р. ТОВ «ТАРКО ГРАНД» отримало від ОСББ «Жилянська-120б» черговий лист з вимогою негайно завершити фасадні роботи та роботи з гідроізоляції даху.

Тим самим, слідчий суддя констатує факт доречності урегулювання викладеної у зверненні проблематики питання по суті та ураховує, що у п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»: «...будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг за Льопрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)...». Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Говорити про дійсність обставин визначених ч. 11 ст. 170 КПК при фактичних обставинах установлених за наслідками цього судового розгляду передумов немає.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, слідчий суддя, дійшов висновку, що у разі існування, в подальшому, заборони на проведення ремонтних робіт, може негативно вплинути на права та інтереси третіх осіб, зокрема власників квартир, які розташовані на 7 поверсі будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, слідчий суддя, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки у даному випадку, втручання у права заявника щодо захисту прав мешканців нижчих поверхів, які фактично мешкають у будинку, порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто становить "особистий і надмірний тягар для особи", та виходячи з того, що, на цей час, захист їх прав можливий тільки шляхом задоволення клопотання, бо тільки в такий спосіб є можливим усунути усі наслідки дії та відновити стан, який найімовірніше існував би, якби не було вчинено цю дію.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна, директора ТОВ «ТАРКО ГРАНД» ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення кримінального провадження - арешту на майно, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023року, справа № 761/18184/23, провадження № 1-кс/761/12086/2023, в рамках кримінального провадження, №0000950, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, справа № 761/18184/23, провадження № 1-кс/761/12086/2023 в частині заборони проведення фасадних робіт та робіт з гідроізоляції нежитлового приміщення №15/1 площею 187.1 кв.м., що розташоване на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1