Справа № 307/792/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/139/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2023 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000011, внесеному 04.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України та застосовано щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , України, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України судимості не має,

запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою строком на 57 (п`ятдесят сім) днів, без визначення розміру застави, до 23 години 00 хвилин 02 травня 2023 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 04 березня 2023 року, до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий ОСОБА_7 із погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому в умовах воєнного стану, та ч. 2 ст. 146 КК України, - у незаконному позбавленні волі, вчиненому щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб та таке, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань. У клопотанні також вказується на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами (протоколами: прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, огляду місця події, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, допитів потерпілого, малолітнього свідка, проведення відео перегляду. Разом з тим, у клопотанні вказується на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність цих ризиків, на переконання слідчого, підтверджується тяжкістю кримінального правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Тому, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та оскільки кримінальні правопорушення поєднані із застосуванням насильства.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, взявши до уваги вищенаведене, а також фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у тому числі і запобігання встановленим ризикам. На переконання слідчого судді, відносно підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки кримінальні правопорушення поєднані із застосуванням насильства, в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що органом досудового розслідування не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Вказує на те, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу не оцінив у сукупності всі обставини та дійшов помилкового висновку про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядаються за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали, а апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки підозрюваного на розгляд судового провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Тячівської окружної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення, допитів потерпілих, оглядів місця події, затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 04.03.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 186 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинених діянь.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що зміст апеляційної скарги сторони захисту свідчить про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 не оспорюється.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та даними про особу підозрюваного, який є неодруженим, не працюючий, раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілих, які є неповнолітніми особами, та свідків, які володіють відомостями про обставини вчинених кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні про застосування запобіжного заходу, а також недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із урахуванням наведеного вище, як такі, що не знаходять свого підтвердження, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу не оцінив у сукупності всі обставини та дійшов помилкового висновку про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційний скарги про те, що ОСОБА_6 є молодим за віком, має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, в скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 поєднані із застосуванням насильства.

Тому, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких кримінальні правопорушення мали місце, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не надано висновків компетентних осіб (лікарів), які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 таких захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Колегія суддів вважає, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів також не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 березня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП України у Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000011, внесеному 04.03.2023 до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186 КК України та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 травня 2023 року, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: