Справа № 459/958/20
Провадження № 1-кп/444/31/2023
УХВАЛА

судового засідання

09 травня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

під час проведення судового засідання в залі суду в м. Жовкві Львівської області у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, не адвокат, не депутат, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовківського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

Прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів з підстав зазначених у клопотанні. Клопотання прокурора обгрунтоване тим, що ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з хуліганських мотивів, що підтверджується зібраними доказами. ОСОБА_6 може покинути місце свого проживання, так як переховувався від органів слідства впродовж тривалого періоду часу 19-ти років, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10-ти до 15 років або довічне позбавлення волі. Зазначає, що обгрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також прокурором зазначається, що ОСОБА_6 протягом тривалого періоду часу не поновлював дію закордонного паспорту, не змінював місце своєї реєстрації, що на його думку свідчить про бажання ОСОБА_6 переховуватися від правоохоронних органів. Також зазначає, що строною захисту неодноразово акцентовано увагу на наявність у ОСОБА_6 малолітньої дитини, однак свідоцтво про народження, у якому останній записпний батьком та свідоцтво про шлюб суду не представлялося. Вказані факти на думку прокурора свідчать про небажання обвинуваченого, з часу вчинення злочину, надавати свої дані до будь-яких державних органів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не висловили свою думку щодо заявленого клопотання з підстав не врученння стороні захисту копії такого клопотання, що вважають порушенням права на захист.

ОСОБА_6 підтримав своїх захисників.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Оцінюючи особу обвинуваченого, з огляду наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.

Так, ОСОБА_6 може переховуватися від суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі ( ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі) може стимулювати обвинуваченого ОСОБА_6 до втечі. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 впродовж 19 років переховувався від органів досудового розслідування та перебував у розшуку. За вказаний період часу ОСОБА_6 не поновлювалася дія закордонного паспорту, не виговлявся новий, не змінювалося місце реєстрації, не реєструвався шлюб та відповідно не проводився запис про народження дитини у ОСОБА_6 , про що він неодноразово наголошував в судовому засіданні, а саме, що має цивільну дружину та дитину.

Вказані факти на думку суду свідчать про небажання обвинуваченого, з моменту вчинення злочину, надавати свої дані до будь-яких державних органів, з метою переховування від правоохоронних органів та уникнення відповідальності.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Тяжкість злочину, в якому обвинувачує ОСОБА_6 хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не є єдиною підставою для законності тримання особи під вартою.

Таким чином, враховуючи наведене вище, за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистостей обвинуваченого (характеру, моральних якостей), сімейних зв`язків, працевлаштування, поведінки під час розслідування злочину, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення. У зв`язку з наведеним, а також тим, що підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не має, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 177, 325, 327, 331, 350 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, дата закінчення дії запобіжного заходу - 08.07.2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику СІЗО УДПСУ в Львівській області.

На ухвалу суду протягом 7-ми діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .