ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/324/23 Справа № 229/4469/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, який не одружений, неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом, командир взводу 4-ї роти 2-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто судові витрати в розмірі 6114,35 грн.

Згідно вироку, обвинувачений, 14 травня 2020 року приблизно о 21:30, перебуваючи у кімнаті №509 гуртожитку АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_9 , який сидів на дивані один удар правою ногою в обличчя, від якого останній впав на підлогу, після чого, завдав не менше 15-ти ударів кулаками обох рук та взутими у кросівки ногами удари в область голови, обличчя та тулубу потерпілого, та покинув місце події. Далі, 15 травня 2020 року, приблизно о 02:00, обвинувачений повернувся до гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнату № 509 , де наніс ОСОБА_9 не менше 5-ти ударів взутими у кросівки ногами в область голови та обличчя.

Наведеними умисними діями, обвинувачений заподіяв ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: садно лоба справа, садно лівого ока і носа справа, синець лоба справа, синець і припухлість повік правого ока, синець повік лівого ока, масивний синець правої вушної раковини, синці верхньої і нижньої губи з забитими ранами, рана нижньої щелепи зліва, синець підборіддя з забитою раною, крововилив в м`які покрови голови, епідуральний крововилив на базальних поверхнях обох півкуль головного мозку, епідуральний крововилив i розтрощення півкуль мозочка, крововилив у шлуночки головного мозку, преривчастий синець груді, віддалені переломи 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребра по середньо-ключичній ліній зліва, синець правого і лівого ліктьового суглобу, синці лівої кисті, синці лівого плеча, синець правого колінного суглоба правої гомілки і щодо живої людини. Всі ушкодження голови ОСОБА_9 є небезпечними в момент заподіяння та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 годині 42 хвилин і настання смерті останнього перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями

На вказане рішення обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд проведено неповно та не всебічно. Оцінка доказів не вірна.

Звертає увагу, що судом не допитано свідка ОСОБА_10 , чиї показання, на його думку, можуть мати вирішальний характер для правильного вирішення даного кримінального провадження.

Причетність ОСОБА_11 до вчинення злочину не перевірена, проте він останній контактував з потерпілим.

Також не встановлено з ким він вживав спиртні напої зранку 15 травня 2020 року. Крім того, його мати та захисник при опитуванні мешканців гуртожитку встановили, що 15 травня 2020 року, двоє чоловіків били ОСОБА_12 проте дані свідки не бажають давати показання, а правоохоронні органи не вживають жодних заходів для встановлення обставин справи.

Не проведено допит працівників карети швидкої допомоги, де помер потерпілий, також вказує, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які можуть бути причетні до вчинення злочину, були понятими у більшості слідчих дій.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 перебували у відділі поліції з вечора 15 по вечір 16 травня 2021 року, що викликає сумнів у дійсності та добровільності наданих ними пояснень.

Місцем вчинення злочину стороною обвинувачення визначено кімнату №509, проте слідчі експерименти проведено у кімнаті 513, а тому докази зібрані у кімнаті 509 не мають доказового значення.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_18 свідок ОСОБА_14 14 травня 2021 року, приблизно о 22:00 -23:00 одягнув перчатки взяв молоток та пішов на пошуки потерпілого, а зранку хвастав, що бив останнього. Крім того, ОСОБА_14 раніше судимий, займався виготовленням та продажем самогону та наркотичних речовин. Свідок ОСОБА_16 боялась ОСОБА_19 та приховала дійсні обставини справи.

Свідок ОСОБА_13 є нарко та алкозалежним. Слідчі експерименти за його участю від 16 травня та 24 липня 2020 року мають істотні протиріччя.

Пояснення свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 мають істотні суперечності між собою та свідчать про те, що зранку 15 травня 2020 року потерпілий не мав тілесних ушкоджень встановлених СМЕ.

Суд безпідставно не взяв до уваги відсутність слідів крові на його кросівках та джинсах, а також пояснення про те, що кров на футболці є наслідком надання потерпілому допомоги - витирання розбитої губи.

Також дата фактичного затримання 15 травня 2020 року о 21:00, проте згідно протоколу 16 травня 2020 року.

Порушено порядок впізнання, оскільки він перебував у СІЗО. Не були усунені протиріччя в поясненнях свідків шляхом проведення перехресного допиту.

Слідчий експеримент з його участю проведено 19 серпня 2020 року, тобто лише через 3 місяці.

Сторона захисту не приймала участь в жодних слідчих діях.

Підпис понятого ОСОБА_23 на сторінках кп 59, 61,74 значно відмінний від його ж підпису на сторінках 49, 52, 53, 81. В протоколі огляду (а.к.п. 44) взагалі зазначено кімнату 516.

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення від прокурора, в якому він просив вирок суду відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення. Вказує, що жодних порушень при винесені вироку судом першої інстанції не було порушено. Вважає, що розгляд проведено відповідно до вимог КПК України, повно та всебічно, досліджено усі обставини справи, надана можливість надати покази обвинуваченому, досліджено письмові матеріали кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого. Всім зазначеним доказам надано правову оцінку судом.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджені сукупністю належних та допустимих доказів, перевірених судом та докладно наведених у вироку.

Так, сам обвинувачений не заперечує той факт, що 14 травня 2020 року, у час та місці зазначеному в обвинувальному акті, він приходив до ОСОБА_12 та застосовував відносно нього насильство. Крім того, підтверджує він і факт відвідування кімнати потерпілого 15 травня 2020 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа № 70 від 15 червня 2020 року, у потерпілого виявлено тяжкі тілесні ушкодження. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 19:42 від тупої травми голови, яка супроводжувалася крововиливами над твердою мозковою оболонкою обох півкуль головного мозку і мозочка, що обумовило порушення, а потім і припинення функцій центральної нервової системи, зупинку серця і дихання. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа ОСОБА_9 етилового спирту не знайдено.

За обставин встановлених судом, на місці події у гуртожитку 14 травня 2020 року, приблизно о 21:30 були присутні обвинувачений, потерпілий та свідок ОСОБА_24 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_24 , підтвердив заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень шляхом завдання множинних ударів по голові, обличчю та тілу потерпілого ОСОБА_25 , показав механізм та локалізацію їх заподіяння.

Згідно висновку судово-медичної експертизи 70/8 від 27 липня 2020 року виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних ОСОБА_24 .

На місці події у гуртожитку 15 травня 2020 року, приблизно о 02:00 були присутні обвинувачений, потерпілий та свідок ОСОБА_26 .

Під час допиту в суді свідок ОСОБА_26 пояснив, що 15 травня 2020 року, приблизно о 02:00, обвинувачений привів потерпілого ОСОБА_25 до кімнати № 509 та завдав потерпілому 3-5 ударів ногою, після чого пішов.

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_27 показав механізм та локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_28 потерпілому.

Згідно висновку судово-медичної експертизи 70/5 від 16 травня 2020 року виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись за обставин вказаних ОСОБА_26 .

В ході огляду помешкання потерпілого у кімнаті №509 виявлено сліди крові на простирадлі, чоловічих кросівках, тепловентиляторі, електрочайнику, дверях та стіні.

Згідно висновку експерта №97-ц від 24 червня 2020 року кров на вказаних об`єктах належить потерпілому та не виключені домішки крові підозрюваного.

Крім того, під час допиту в суді, свідок ОСОБА_29 пояснила, що обвинувачений повернувся від потерпілого після свідка ОСОБА_24 , мав на руках кров та казав, що розбирався з ОСОБА_12 . Стан у нього був збуджений, схвильований та напружений. Мив руки у дворі під краном.

Під час огляду місця мешкання вказаного свідка виявлено та вилучено фрагмент марлевого тампону, фрагмент щільної тканини (ганчірка), змив гумового килима та змив поверхні плитки. Всі об`єкти зі слідами крові.

Згідно висновку експерта №652 від 14 вересня 2020 року фрагмент щільної тканини (ганчірка) та змив гумового килима містять ДНК крові потерпілого. Походження цих слідів від обвинуваченого виключається.

При цьому, під час огляду місця мешкання обвинуваченого, серед іншого виявлено та вилучено куртку та футболку зі слідами крові потерпілого, що підтверджено висновком експерта №651 від 07 вересня 2020 року.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_30 15 вересня 2020 року, обвинувачений показав йому фотографію на телефоні, де був ОСОБА_9 з розбитим обличчям.

Свідок ОСОБА_31 , під час допиту в суді вказав, що приблизно о 09:30 - 10:00 15 травня 2020 року, він спілкувався з потерпілим, бачив синець під оком та припухлу щоку.

Наведені докази окремо у своїй сукупності свідчать беззаперечно про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину поза розумним сумнівом.

Версія обвинуваченого щодо побиття потерпілого в іншому місці спростовуються фактом наявності за місцем мешкання потерпілого значної кількості об`єктів зі слідами крові, що свідчить про значну крововтрату потерпілого саме там.

Крім того, кількість слідів крові, що залишились на самому обвинуваченому та у дворі свідка ОСОБА_29 , де він мив руки вказує, що контакт з потерпілим був значно тривалішим ніж витирання йому обличчя.

Наряду з наведеним слід підкреслити, що згідно висновків судово - медичних експертиз локалізація тілесних ушкоджень потерпілого, відповідає механізму їх нанесення, показаному під час слідчих експериментів свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_26 .

Вказані свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. Жодні підстави вважати їх свідчення надуманими відсутні.

Крім того, вказані свідки та обвинувачений напередодні події спільно вживали алкогольні напої та не мали між собою конфліктів, що свідчить про відсутність підстав для обмовляння обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи, що пояснення даних свідків повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема і висновками експертиз, підстав для сумніву у їх достовірності чи допустимості не вбачається.

Натомість версія обвинуваченого ОСОБА_28 про непричетність до нанесення тяжких тілесних ушкоджень, які заподіяли смерть потерпілому ОСОБА_25 , спростовується дослідженими вище доказами.

Відповідно до СМЄ було встановлено, що вказані ушкодження, які були нанесені потерпілому : один удар кулаком правої руки в область грудей та один удар в область обличчя долонею правої руки, які обвинувачений вказав під час слідчого експерименту, утворитись не могли.

Доводи обвинуваченого про причетність до злочину ОСОБА_24 та його посилання на пояснення свідка ОСОБА_18 є необґрунтованими, оскільки цей же свідок під час допиту в суді пояснив, що прямуючи до потерпілого, ОСОБА_24 викинув молоток. Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_30 саме обвинувачений демонстрував йому фото побитого потерпілого.

При цьому, сліди крові виявлені на одежі саме обвинуваченого, і саме він змив кров потерпілого у дворі ОСОБА_29 , що свідчить про надуманість версій про його невинуватість та причетність до злочину свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_19 чи інших осіб.

Не є слушними і доводи щодо страху ОСОБА_29 перед ОСОБА_24 , оскільки під час безпосереднього допиту в суді вона підтвердила свої пояснення і на цей час ОСОБА_24 вже помер. До того ж, вказаного свідка також було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Що стосується відсутності допиту свідка ОСОБА_32 , то вона не була очевидцем чи учасником досліджуваних подій, її первинні пояснення не мали жодного істотного значення для правильного вирішення винуватості обвинуваченого, а відсутність допиту свідка зумовлена об`єктивною неможливістю його проведення, в зв`язку з незадовільним станом здоров`я даного свідка.

Пояснення свідків щодо наявності тих чи інших тілесних ушкоджень є наслідком їх суб`єктивного сприйняття та стану потерпілого, який після їх отримання, внаслідок порушення функцій центральної нервової системи, серця і дихання поступово вмирав, а тому пояснення свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не є такими, що вказують на невинуватість обвинуваченого, а лише підтверджують визначену експертом клінічну картину наслідків побиття потерпілого та причин його смерті.

Обговорюючи доводи обвинуваченого про проведення слідчого експерименту за його участю через три місяці після скоєння кримінального правопорушення та відсутності сторони захисту на кожній слідчій дії, не є слушними оскільки, слідчий має право згідно чинного КПК проводити вказані слідчі дії в будь-який термін в рамках досудового розслідування. Також чинним КПК не передбачена обов`язкова участь сторони захисту при проведені кожній слідчих дій із свідками та потерпілими.

Також слід звернути увагу, що пред`явлення обвинуваченого до впізнання та всі інші слідчі дії здійснені з повним дотримання вимог кримінального процесуального закону. Підпис понятого ОСОБА_23 є ідентичним у всіх протоколах проведених за його участю слідчих дій. Жодних порушень прав та свобод людини при їх отриманні допущено не було.

Колегія суддів зазначає, що дата затримання обвинуваченого ОСОБА_8 жодним чином не впливає на доведеність його вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, а є предметом розгляду питання щодо рахування строку попереднього ув`язнення.

Також не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого ОСОБА_28 , про проведення слідчого експерименту в кімнаті № 513, а не в кімнаті № 509 оскільки, діючим КПК не передбачений обов`язок слідчого проводити слідчі експеримент саме на місці вчинення злочину.

В ході досудового розслідування слідчий провів всі слідчі дії, які вважав за необхідне та розглянув всі наявні клопотання сторони захисту. Як зазначено вище, зібрані докази в достатньому обсязі та поза розумним сумнівом підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та спростовують заявлені ним версії події. Жодної неповноти досудового розслідування чи судового розгляду допущено не було.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції виніс законне, обґрунтоване рішення згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційних вимог, колегія суддів, підстав для його скасування або зміни, передбачених ст. 409 КПК України, не вбачає, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 28 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді