печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшогослідчогов особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , у рамках кримінального провадження №0001477, надійшло клопотання старшогослідчогов особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна, зазначеного в клопотанні.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» () проводить роботи з видобування залізних кварцитів Горішнє-Плавнинсько-Лавриківської ділянки надр розташованого на території Кременчуцького району Полтавської області в межах спецдозволу на користування надрами №102 від 29 липня 1997 року. За результатами дроблення та збагачення видобутих залізних кварцитів отримуються відходи сухої магнітної сепарації, право на реалізацію яких у ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» відсутнє.

Водночас, вказане підприємство упродовж 2019-2022 років здійснило реалізацію відходів сухої магнітної сепарації отриманих в результаті дроблення та збагачення залізистих кварцитів більше 2 млн. тон на суму більше 64 мільйона гривень підконтрольним суб`єктам господарювання.

Вказує, що для реалізації протиправного механізму керівництво ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» було залучено підконтрольне ТОВ «Геомакс» (), за допомогою якого відходи сухої магнітної сепарації реалізовувались по мінімальній ціні від 1130 грн. за тонну в рамках договорів поставки під виглядом «нефракційного відсіву». Так, упродовж 2019 - 2021 років ТОВ «Геомакс» закупило в ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» 2 224 212 тон вказаних відходів на загальну суму 64 700 787 грн.

Загалом ТОВ «Геомакс» упродовж 2019 2021 років реалізував вищезазначеним суб`єктам господарювання відходи сухої магнітної сепарації під виглядом 2 091 433,79 тон на загальну суму 390 345 740,30 грн. Отримані внаслідок реалізації кошти були виведені з обігу, розподілені та привласнені між учасниками протиправної схеми.

Крім цього зазначає, що у ході проведення планової перевірки Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, актом перевірки від 13.07.2021 року №74/1012-П були виявлені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, а саме, в рамках спецдозволу на користування надрами №1012 від 29.07.1997 року ПрАТ «Полтавський ГЗК» підтверджено реалізацію відходів сухої магнітної сепарації, отриманих в результаті дроблення та збагачення залізистих кварцитів в якості щебеневої сировини суб`єктам господарювання, яка не зазначена в спеціальному дозволі та не передбачена метою спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, ПрАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» в порушення вимог статей 19, 24 Кодексу України про надра здійснює реалізацію мінеральної сировини (відходів сухої магнітної сепарації, отриманих в результаті дроблення та збагачення залізистих кварцитів Горішнє-Плавнинсько-Лавриківської ділянки надр) в якості щебеневої сировини не маючи при цьому дозвільного документу спеціального дозволу на користування надрами, яка не зазначена в спеціальному дозволі та не передбачена метою користування надрами.

29.06.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також у вчиненні правочинів з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненого організованою групою в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів: за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

А отже, як зазначає слідчий, є достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

29.06.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також у вчиненні правочинів з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненого організованою групою в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

За даними Державного реєстру з речових прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності:

- об`єкт житлової нерухомості - будинок, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 214,2 кв.м., ОСОБА_5 належить частка власності;

- об`єкт житлової нерухомості - будинок, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 209,8 кв.м.;

- об`єкт житлової нерухомості гараж з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 , гаражне товариство № НОМЕР_1 , загальною площею: 37,6 кв.м.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів: за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, та за ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0001477 від 24.10.2022, арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- об`єкт житлової нерухомості - будинок, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 214,2 кв.м., ОСОБА_5 належить частка власності;

- об`єкт житлової нерухомості - будинок, з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 209,8 кв.м.;

- об`єкт житлової нерухомості гараж з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 , гаражне товариство № НОМЕР_1 , загальною площею: 37,6 кв.м., із забороною їх відчуження, а також забороною будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1