ЄУН №389/3214/19
Провадження №1-кп/389/313/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001411 від 13 серпня 2019 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, який є пенсіонером, не одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 скоїв: погрози вбивством за наявності реальних підстав у потерпілої побоюватися здійснення цих погроз; незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу; зґвалтування неповнолітньої особи, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи; умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

12 серпня 2019 року приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_6 перебував поряд із парком, розташованим неподалік від вул.Поштова у с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, де побачив неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_4 , який він вирішив реалізувати шляхом застосування стосовно неї, у тому числі погрози вбивством, з метою подолання можливого опору ОСОБА_4 .

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись поряд із парком, розташованим неподалік від вул.Поштова у с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, діючи умисно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, висловив стосовно ОСОБА_4 погрозу вбивством, а саме, схопивши її за руку та приставивши ніж до горла, висловив погрозу вбивства ОСОБА_4 , у разі здійснення нею спротиву його діям щодо подальшого транспортування ОСОБА_4 на гужовому транспорті до обраного місця, з метою подальшого задоволення його статевої пристрасті.

Привізши ОСОБА_4 до відкритої ділянки місцевості, розташованої на відстані 250 м від домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 продовжив висловлювати у бік ОСОБА_4 погрози фізичною розправою і погрози вбивством.

Вказані погрози вбивством, ОСОБА_4 , з урахуванням поведінки ОСОБА_6 , конкретної обстановки, у тому числі відсутності сторонніх осіб, фізичної переваги ОСОБА_6 та наявності у нього ножа, сприймала як реальні, унаслідок чого у неї були реальні підстави побоюватися здійснення ОСОБА_6 цих погроз.

Крім того, 12 серпня 2019 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_6 перебував поряд із парком, розташованим неподалік від вул.Поштова у с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, де побачив неповнолітню ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_6 , з метою реалізації умислу, направленого на зґвалтування ОСОБА_4 , раптово виник умисел на незаконне позбавлення її волі, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу, з метою попередження можливих спроб потерпілої чинити опір.

Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 , приставивши ніж до горла ОСОБА_4 та схопивши її за руку, висловив погрозу вбивства ОСОБА_4 у разі здійснення нею супротиву його діям щодо подальшого транспортування ОСОБА_4 на гужовому транспорті до обраного ним місця, з метою подальшого задоволення його статевої пристрасті. Не дозволяючи ОСОБА_4 самостійно рухатись, що супроводжувалось погрозами фізичною розправою у бік потерпілої, тим самим незаконно позбавив останню волі і можливості самостійної реалізації свого права на свободу пересування.

Привізши ОСОБА_4 до відкритої ділянки місцевості, розташованої на відстані 250 м від домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи №55 від 23 вересня 2019 року, по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та унаслідок яких вона зазнала фізичних страждань, а також висловлював у бік ОСОБА_4 погрози фізичною розправою і погрози вбивством, унаслідок чого остання, усвідомлюючи фізичну перевагу ОСОБА_6 , протягом тривалого часу була вимушена залишатися біля ОСОБА_6 .

Свої умисні та протиправні дії, спрямовані на незаконне позбавлення волі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 здійснював близько 4 годин, утримуючи при цьому ОСОБА_4 біля себе та не даючи їй можливості його залишити.

Неправомірні дії щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 . ОСОБА_6 було припинено після того, як приблизно о 00.05 годині 13 серпня 2019 року, ОСОБА_4 була виявлена працівниками поліції.

Крім того, 12 серпня 2019 року приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_6 перебував поряд із парком, розташованим неподалік від вул.Поштова у с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, де побачив неповнолітню ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_6 раптово виник умисел на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_4 , тобто на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи.

Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є неповнолітньою, скориставшись відсутністю інших осіб, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, схопив ОСОБА_4 рукою за руку та, висловлюючи погрози позбавити її життя, скориставшись його фізичною перевагою, приставляючи ніж до горла потерпілої, примусив її сісти до гужового транспорту, на якому він знаходився, та повіз її до відкритої ділянки місцевості, розташованої на відстані 250 м від домоволодіння за адресою АДРЕСА_1

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_6 , з метою подолання попередження спроб потерпілої покликати на допомогу та її залякування, схопив ОСОБА_4 рукою за горло, після чого наніс не менше трьох ударів рукою по обличчю та не менше чотирьох ударів рукою по тулубу та спині. Від вказаних ударів ОСОБА_4 впала, при цьому вдарившись спиною об землю, а ОСОБА_6 , схопивши ОСОБА_4 за одяг, почав стягувати з неї кофту та штани, після чого протягнув останню по землі в бік очерету, при цьому ОСОБА_4 оголеними частинами тіла волочилась по землі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , розстібнувши та спустивши до колін свої штани та труси, перебуваючи на ОСОБА_4 , вступив із нею у статеві зносини природнім шляхом, а саме здійснюючи рухи вздовж її тіла, направляв свій оголений статевий орган у піхву неповнолітньої ОСОБА_4 .

В подальшому, у зв`язку з фізіологічними особливостями організму, а саме зникненням ерекції, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті, засовував пальці до піхви неповнолітньої ОСОБА_4 , а також хапав руками сідниці потерпілої.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, тулубі, сідницях, шкірної ранки на правому колінному суглобі, крововиливів та саден на дівочій пліві та статевих губах, гострого вульвіту, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 23 вересня 2019 року, відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.

Крім того, 12 серпня 2019 року приблизно о 19.30 год. ОСОБА_6 перебував на відкритій ділянці місцевості, розташованій на відстані 250 м від домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , куди приїхав спільно з неповнолітньою ОСОБА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_6 , з метою реалізації раніше виниклого умислу на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_4 , виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з метою подолання можливого опору останньої.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є неповнолітньою, скориставшись відсутністю інших осіб, схопив ОСОБА_4 рукою за горло, після чого наніс не менше трьох ударів рукою по обличчю та не менше чотирьох ударів рукою по тулубу та спині. Від вказаних ударів ОСОБА_4 впала, при цьому вдарившись спиною об землю, а ОСОБА_6 , схопивши ОСОБА_4 за одяг, почав стягувати з неї кофту та штани, після чого протягнув останню по землі в бік очерету, при цьому ОСОБА_4 оголеними частинами тіла волочилась по землі, де ліг зверху ОСОБА_4 та хапав руками статеві органи та сідниці потерпілої.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, тулубі, сідницях, шкірної ранки на правому колінному суглобі, крововиливів та саден на дівочій пліві та статевих губах, гострого вульвіту, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 23 вересня 2019, відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152, ч.2 ст.125 КК України, не визнав. Надав суду показання, відповідно до яких 12 серпня 2019 року близько 19 години поїхав з дому, щоб наніч накосити трави. Їхав через центр села, зі сторони будинку культури бігли двоє дівчат, махали руками, він зупинився. Одна з дівчат ( ОСОБА_4 ) попросила покататися, залізла до возу. Проїхавши метрів 50-60 зупинився та сказав, щоб вона вставала. Вона не хотіла вставати, почала розповідати про особисті проблеми, що її згвалтували на випускному, про подружку. Він декілька разів рушав і знову зупинявся, доїхав до лугу, накосив траву та наложив її на віз, поклав вила. Коли дівчина сиділа на возі, то впала з нього. Проїхав мотоцикл, вона попросила поїхати за ним, трохи проїхали. Потім запитав її де живе і повіз її додому. В центрі їх зупинили працівники поліції, наділи йому кайданки, забрали. Наступного дня возили здавати аналізи.

Раніше з подругою ОСОБА_4 підходила до нього і розповідали, що вони вже втратили цноту. ОСОБА_4 сама попросилася поїхати з ним на луки. Від місця де він її забрав до лугу відстань десь приблизно1,5 км., та ще він зупинявся. Коли він складав траву на воза, вона на неї полізла та впала з возу, як вона саме впала, не бачив. Сказала йому, що не забилася, потім знову сіла до возу. Коли проїхав мотоцикл, вона почала ховатися, потім просила поїхати за ним, щоб подивитися куди він поїхав. Він погодився, поїхав метрів 15, а потім передумав і повіз її додому в сторону церкви. Вже було десь 22 години вечора. Назад їхали повільно, на возі спустило колесо, десь їхали близько години.

На той час він пересувався за допомогою двох палиць, бо має хворобу ніг. Ніж возить постійно у підводі у себе під ногами, щоб вичищати кобилі копита. Ніж саморобний, лезо м`яке, дуже гостре. Коли їхали він обома руками тримав вожі, за руки ОСОБА_4 не тримав. ОСОБА_4 була в гарному настрої, весела. Траву він косив десь 40-50 хвилин, потім підгрібав, склав на воза. Їх зустріли поліцейські біла магазину «Файномаркет», дівчину кудись забрали. Телефону у неї він взагалі не бачив.

Допитана, в присутності законного представника, потерпіла ОСОБА_4 надала суду показання, згідно з якими 12 серпня 2019 року близько 18:00 год. з подругою ОСОБА_10 гуляли в парку, що в центрі села Дмитрівка. Сиділи на лавці, під`їхав обвинувачений ОСОБА_6 на коні з підводою. Вона його трохи знала, бо колись одного разу він підвіз її додому. Підвода була високою, на ній знаходилося сіно, ОСОБА_6 сидів спереду підводи на лавочці. Почали розмовляти, ОСОБА_6 посадив її на підводу поруч із собою, взяв за руку, типу поворожити, потім раптово почав рух, вона запитувала куди він її везе. В це час він тримав її за руку своєю правою рукою, а лівою керував підводою за посторонки. Їхали від парку в сторону мосту (якщо їхати на підводі то це тривалий час), людей не бачили, проїжджало декілька машин. Вона просто сиділа на підводі, не пручалася. З`їхали з мосту до річки де ріс очерет, зупинились не далеко від будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 погорожував ножем, потім відпустив руку, почав лізти під кофту, хотів вкласти на підводу, нависав на ній, вона виривалась, штовхала його. Впали з підводи, вона забила коліно, ОСОБА_6 опинився на ній зверху, вона продовжувала вириватися, намагалася кричати, казала, щоб він її не торкався. Він казав, щоб вона замовкла, душив обома руками, вдарив у живіт десь два рази, почав стягувати їй штани. Його штани були приспущені. Стягнув з неї одну штанину, потім поліз пальцями в піхву та зґвалтував пальцями. Його статевий орган вона не бачила та не торкалася його, коли ОСОБА_6 навалювався на неї, не відчувала, що його статевий орган був у стані ерекції. Потім поряд проїхав мотоцикл, але їх не побачили. ОСОБА_6 подумавши, що її мабуть шукають, припинив свої дії, сказав, щоб вона вдягалася. Вона вдяглася та він повіз її на підводі до центру села. Коли віз погрожував, казав, щоб вона нікому нічого не розказувала, щоб завтра знову прийшла до центру. В центрі села його затримала поліція, її повезли до відділу поліції, потім оглянули лікарі. На той час їй було 14 років. Погрожував їй та її сім`ї, казав, що якщо вона розкаже комусь, то він її приб`є.

Під час додаткового допиту потерпіла також візначила, що обвинувачений погрожував їй ножем коли вона вже була на підводі. Хотіла злізти з підводи, а він пригрозив ножем - приставив ножа до горла, обхвативши своєю рукою її шию. Сказав, щоб вона не «рипалась» і рушив. Куди далі дівся ніж вона не знає. ОСОБА_11 керував підводою однією рукою, а іншою тримав її. Вона у нього нічого не запитувала.

Сіно на возі було старе, коса лежала в сіні. Він почав до неї чіплятися, трогав, навалювався на неї. Хотіла його відштовхнути та впала з підводи, забила коліно. Коли падала потягла його за собою, опинилися на траві. Почала кричати, він став душити, сидів на ній, намагався роздягнути. Трохи протягнув по траві за ногу, хотів стягнути штани, стягнув одну штатину. Бив її по тілу, животу, обличчю. Намагався вступити у статевий акт, але нічого не виходило, не було ерекції. Їй дуже важко згадувати вказані обставини.

Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (мама) пояснила, що в той день, близько 20:30 їй зателефонувала мати ОСОБА_12 та повідомила, що додому прийшла її дочка, плакала, розказала, що до них під`їхав ОСОБА_6 і повіз десь ОСОБА_4 . Після цієї розмови вона відразу ж зателефонувала на «102».

Вказала, що дочка після цього випадку стала знервована, налякана, відчувала страх, біль, приниження, стид від того, що сталося і від пліток. Для неї вказана подія стала дуже великою психологічною травмою. Вважає, що до обвинуваченого слід застосувати найвищу міру покарання передбачену статтями Кримінального кодексу, за якими він обвинувачується. Заявлені цивільні позови підтримує у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що влітку, ввечері, близько шостої години, точної дати вона не пам`ятає, зустрілися з ОСОБА_4 , пішли до магазину, який знаходиться в центрі села. До магазину на підводі під`їхав ОСОБА_6 та погукав їх, ОСОБА_4 підійшла до нього, а вона побоялася . ОСОБА_4 сіла до підводи та вони у двох почали гукати її. В цей час вона пішла до магазину по морозиво, а коли повернулася, то їх вже не було. Вирішила їх шукати. Обійшла центр села, їх ніде не знайшла, потім побігла додому, щоб сказати про це мамі, бо відчувала щось недобре. Наразі з ОСОБА_4 вона не спілкується. Було таке, що обвинувачений приходив на дитячий майданчик і гадав дітям. У повозці ОСОБА_6 бачила багато сіна, як вони саме рушили не бачила, бо зайшла в магазин. Бачила наче ОСОБА_6 гадав ОСОБА_4 , погроз не чула.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, законного представника потерпілої, свідка, суд незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, вважає, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується показаннями потерпілої, її законного представника, свідка ОСОБА_12 та дослідженими у судовому засіданні, матеріалами кримінального провадження, а саме:

рапортом помічника чергового Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, відповідно до якого 12 серпня 2019 року о 23:10, надійшло повідомлення ОСОБА_5 , про те, що зникла безвісті її неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Близько 20:00 год. перебувала в центрі с.Дмитрівка разом з подругою. В цей час вона спілкувалася з чоловіком ОСОБА_6 , мешканцем АДРЕСА_1 . Подруга відійшла від них на кілька хвилин та коли повернулася, то не виявила на місці ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 . Останній пересувався по селу на гужовій повозці, в даний час вдома відсутній, мобільного телефону при собі не мав. ОСОБА_4 мобільного телефону, документів та грошей при собі не мала (т.5 а.с.112);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 серпня 2019 року, згідно з яким слідчим СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_18 13 серпня 2019 року о 03:35 год. прийнято заяву від ОСОБА_4 , в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та пояснила, що 12 серпня 2019 року останній перебуваючи по АДРЕСА_1 зґвалтував її (т.5 а.с. 77-81);

свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , згідно з яким вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто на момент вчинення кримінальних правопорушень стосовно неї була неповнолітньою, мала повних 14 років (т.5 а.с. 82);

протоколом огляду місця подї від 13 серпня 2019 року, фототаблицями до нього з яких вбачається, що під час огляду місця події оглянуто відкриту ділянку місцевості , яка розташована на грунтовій дорозі, на відстані 250 м від будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На узбіччі грунтової дороги ліворуч виявлено жіночу заколку білого кольору, далі на відстані 30 см від неї, виявлено металеву палицю з пластиковою ручкою (т.5 а.с. 83,84-86);

протоколом огляду місця події від 13 серпня 2019 року, фототаблицями до нього з яких вбачається, що об`єктом огляду являлася оглядова кімната гінекологічного відділення Знам`янської міської лікарні ім. Лисенка, адреса вул. М.Грушевського, 15,м.Знам`янка, в якій знаходилася неповнолітня ОСОБА_4 та її матір ОСОБА_5 . Під час огляду вилучено особисті речі (одяг) неповнолітньої, в які вона була одягнута, а саме: чорні штани, сіру кофту на якій виявлено плями сіро-зеленого кольору в області спини та ліктьових суглобах, сірі шкарпетки , червоні плавки зі слідами речовини бурого кольору, бюстгальтер білого кольору, кросівки рожевого кольору з білими шнурками (т.5 а.с. 86,87-89);

протоколом огляду місця подї від 13 серпня 2019 року, фототаблицями до нього, з яких вбачається, що під час огляду місця події оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на господарському дворі виявлено віз, в якому знаходився кухонний ніж з білою ручкою, молоток, сокира (т.5 а.с. 90, 91);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2019 року та відеозаписом до нього, з яких вбачається, що 16 серпня 2019 року з 15 год. 05 хв. по 15 год. 26 хв. на відкритій місцевості території села Дмитрівка Знам`янського району було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_4 , під час якого остання показала та розказала про обставини події. А саме, що 12 серпня 2019 року приблизно о 20:00 год - 20:30 год вона разом з подругою ОСОБА_12 гуляли в парку в центрі села Дмитрівка, сиділи за магазином « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». До них під`їхав на возі з конем ОСОБА_6 , пропонував покатати на підводі, поворожити по руці. В цей час подруга пішла до туалету, а вона залишилась, ОСОБА_6 попросив, щоб вона допомогла йому прив`язати коня. Вона погодилася та підійшла ближе, в цей час обвинувачений приставив їй до горла ножа, сказав, щоб мовчала, бо заріже та викине в річку, та сідала до воза. Вона злякалася, сіла у віз, та вони стрімко поїхали. Коли їхали він весь час міцно тримав її за руку, мовчали, вона не виривалася, так як він до цього висловив погрози. Вирватися вона не могла, бо боялася, до цього він їй погрожував, до того ж швидкість була велика, якби вона вистрибнула могла б розбитися. (Судячи з відеозапису та відтвореній на ньому місцевості, їхали з центра села в сторону міста Знам`янка по вулиці Нечаєва, за мостом повернули вліво з`їхли на грунтову дорогу та поїхали вглиб, вздовж річки з іншої сторони знаходились городи. Зупинилися за городами, неподалік будинку по АДРЕСА_2 ). Коли зупинилися, то обвинувачений на возі заламав їй руки, навалився на неї та почав лізти під кофту, вона намагалася кричати та пручалася, штовхнула його. Він упав з возу та потяг її за собою, впали на землю, вона била його по обличчю, ногам. Він схватив ззаду її за волося, 3 чи 4 рази вдарив правою рукою в живіт, два рази долонею по обличчю, та кулаком по спині 3-4 рази. Потім стягнув штани і намагався зґвалтувати, вона пручалася, вдарила його коліном, врешті у нього нічого не вийшло. Потім він зґвалтував її пальцями руки. Після цього знов погрожував, казав, якщо розкаже поліції, то буде погано їй та її сім`ї, наказував, щоб завтра знову прийшла до магазину. Потім сказав, щоб вона сідала до підводи та він відвезе її в центр. Вона погодилася, коли під`їхали до центру там була поліція, та він їм сказав, що просто катав її, а вона вже розповіла правду і його затримали (т.5 а.с.98-101, 102);

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 серпня 2019 року за участі потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якого потерпіла впізнала на фото №3 особу, яка 12 серпня 2019 року її зґвалтувала, спричинила тілесні ушкодження та погрожувала вбивством. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2019 року на фотознімку №3 зображений ОСОБА_6 (т.5 а.с.103-104, 105);

протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29 серпня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 впізнала ніж, яким ОСОБА_6 погрожував та який приставляв до неї. Ознаки за якими особа впізнала річ: ніж з білою ручкою з зігнутим зточеним лезом. Фото №2 (т.5 а.с.106-107, 108).

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 серпня 2019 року за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого вона впізнала на фото №3 чоловіка з яким поїхала ОСОБА_19 на підводі в невідомому напрямку. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2019 року на фотознімку №3 зображений ОСОБА_6 (т.5 а.с.109-110, 111);

протоколом проведення судово-медичного освідування від 13 серпня 2019 року, відповідно до якого під час проведення судово -медичного освідування у неповнолітньої ОСОБА_4 виявлено: ссадини на обличчі, спині (попереку), ягодицях, шкірної рани зовнішньої поверхні правого колінного суглобу. При огляді піхви виявлено: наявність крововиливів в ділянці дівочої пліви, набряків тканини в ділянці статевих губ, розриву дівочої пліви в проекції задньої спайки, краї розриву не рівні, розрив до 0,3 см в стінках крововиливи (т.5 а.с.114-116);

протоколом відібрання біологічних зразів для експертного дослідженння від 13 серпня 2019 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_4 було проведено відібрання біологічних зразків для експертного дослідження та вилучено: змиви зі слизової піхви, змиви вмісту піхви, змиви анусу, змив зразка слюни з ротової порожнини, контроль марлі, піднігтьовий вміст (т.5 а.с.118-119);

протоколом відібрання зразків крові для експертного дослідження від 13 серпня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_4 відібрано зразки крові (т.5 а.с.121-122);

протоколом проведення судово-медичного освідування від 13 серпня 2019 року, відповідно до якого під час проведення вказаного заходу у ОСОБА_6 будь-яких видимих тілесних ушкоджень не виявлено (т.5 а.с.124-126);

протоколом відібрання біологічних зразків для експертного дослідження від 13 серпня 2019 року, згідно з яким під час проведення відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків для експертного дослідження вилучено зразки слини, змиви з пальців рук і долонь, мазок з полового члена (т.5 а.с.128-129);

протоколом відібрання зразків крові для експертного дослідження від 13 серпня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_6 відібрано зразки крові (т.5 а.с.131-132);

висновоком експерта №55 від 23 вересня 2019 року проведеного судово медичного дослідження ОСОБА_4 , в якому вказано, що при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ссаден на обличчі, тулубі, сідницях, шкірної рани на правому колінному суглобі, крововиливів та саден на дівочій пліві та статевих губах, гострого вульвіту. Садна на обличчі, тулубі утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути сухі гілки та хмиз на поверхні землі; шкірна рана на зовнішній поверхні правого колінного суглобу утворилася від дії предмету, який мав ріжучі властивості, яким міг бути уламок скла;тілесні ушкодження у виглідя крововиливів та саден на дівочій пліві та статевих губах утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючоою поверхнею, якими могли бути пальці рук та їх нігтьової пластинки. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк та при обставинах вказаних в установчій частині ухвали, та за тяжкістю в сукупності відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (т.5 а.с.138-139).

висновком експерта №560 від 22 серпня 2019 року судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_6 , згідно з яким кров ОСОБА_20 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0 (т.5 а.с.143-144);

висновком експерта №559 від 22 серпня 2019 року проведеної судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_4 , згідно з яким кров ОСОБА_4 належить до групи ОaВ за ізосерелогісною стемою АВО (т.5 а.с.149-150);

висновком експерта №130 від 05 вересня 2019 року проведеної судово-медичної експертизи чоловічої сорочки підозрюваного ОСОБА_6 , згідно з підсумками якої при судово-медичній експертизі вирізок з чоловічої сорочки підозрюваного ОСОБА_6 в об №1,2,3, знайдено кров людини, статеву приналежність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного дослідження. При серологічному дослідженні виявленої крові АВ та Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна зробити висновок, що виявлені сліди можуть належати як підозрюваному ОСОБА_6 з групою крові АВ (ІV) з супутнім антигеном І ізосерологічної системи АВО., також не виключаються домішки крові від потерпілої ОСОБА_4 з групою крові О (1) цієї ж системи, якщо у останньої буди пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі. При судово-медичній експертизі вирізок з чоловічої сорочки ОСОБА_6 в об. 4,5,6,7 калу, слини та клітин піхвового епітелію не знайдено (т.5 а.с.159-161).

висновком експерта №129 від 04 вересня 2019 року судово -медичної експертизи чоловічих трусв підозрюваного ОСОБА_6 , згідно з яким при судово-медичній експертизі вирізок трусів чоловічих об.№1,2, знайдено кров людини, статеву приналежність якої встановити не вдалось через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного дослідження. Елементів калу, слини та клітин піхвового епітелію не виявлено. При серологічному дослідженні виявленої крові АВ та Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна зробити висновок, що виявлені сліди можуть належати як ОСОБА_6 з групою крові АВ (ІV) з супутним антигеном Н ізосерологічної системи АВО, також не виключаються домішки крові від потерпілої ОСОБА_4 з групою крові О (І) цієї ж системи, якщо у останньої були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі. При судово-медичній експертизі вирізок з трусів чоловічих в об №3,4,5 крові, калу, слини та клітин піхвового епітелію не знайдено (т.5 а.с. 171-174);

висновком експерта №562 від 13 вересня 2019 року проведеної судово-медичної експертизи трусів потерпілої ОСОБА_4 , згідно з яким на трусах, що належать потерпілій ОСОБА_4 , доказовим морфологічним методом сперма не знайдена (об`єкти №№1-8), проте при проведенні орієнтовної реакції (РГГА) отримано позитивні результати (об`єкти №№ 34,37,38, 124,125,127,128-відповідають першій нумерації об`єктів №№1-8 на ластовинці трусів), що може свідчити про присутність в об`єктах сім`яної рідини. Відсутність морфологічного елемента -сперматозоїда в сім`яній рідині може мати місце при олігоспермії чи азооспермії (внаслідок перенесених чоловіком захворювань, або інтоксикацій, або за віком тощо). При спробі визначити в ділянках з позитивним результатом орієнтовної реакції групові антигени А.іВ системи АВ0, які не властиві організму потерпілої, і можливо могли б походити за рахунок сім`яної рідини, неодноразово спостерігали неусувний вплив предмето-носіїв вказаних об`єктів на діагностичні сироватки а і в, що не дозволяє стверджувати ні про присутність, ні про відсутність вказаних антигенів в досліджуваних об`єктах (т.5, а.с. 184-186);

висновком експерта №561 проведеної 13 вересня 2019 року судово медичної експертизи мазків з піхви, «змиву слизової піхви», «змиву вмісту піхви», «змиву з ротової порожнини», «змиву з анального отвору» потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якого в мазках і тампонах зі слизової піхви, з піхви, ротової порожнини та анусу (з прямої кишки) потерпілої ОСОБА_4 сперма не знайдена ; при цьому на всіх тампонах встановлена присутність крові. Видову належність крові у вказаному матеріалі не визначили (правилами проведення судово-медичних досліджень не вимагається визначення видової належності крові в тампонах, взятими спеціалістом-судово-медичним експертом із природних отворів тіла людини) (т.5 а.с. 196-197);

висновком експерта №126 судово-медичної експертизи проведеної 03 вересня 2019 року зрізів нігтів з обох рук потерпілої ОСОБА_4 та зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що при судово-медичному досліджені зрізів нігтів з- правої руки потерпілої ОСОБА_4 (об №1) знайдено кров людини, генетична стать якої не встановлена через відсутність клітин, придатних для дослідження. Епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдено антигени АВ та Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі , можна зробити висновок, що виявлені сліди можуть належати як підозрюваному ОСОБА_6 також не виключаються домішки крові від потерпілої, якщо у останньої були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі (т.5 а.с. 167-209)

висновком експерта проведеної 03 вересня 2019 року судово-медичної експертизи змиву, контрольного змиву та змиву з мазка -відбитка із статевого члена підозрюваного ОСОБА_6 згідно з яким при мікроскопії препаратів об`єктів №1,2 виявлено: незначна кількість рогових лусочок та сторонніх домішок, поодинокі елементи рослинної клітковини, невелика кількість мікрофлори. При мікроскопії препаратів об`єкта №3 виявлено: сторонні домішки, рогові лусочки, мікрофлора (т.5 а.с. 178-180);

висновком експерта №127 проведеної 03 вересня 2019 року судово- медичної експертизи змивів з обох рук підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до якого при судово-медичному дослідженні з обох рук крові та клітин піхвового епітелію не виявлено (т.5 а.с. 228-229);

висновком судово-психатричного експерта №315 від 03 вересня 29019 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч.1 ст.16 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_6, слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.5 а.с.236-238).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 13 серпня 2019 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України (т.5 а.с.202-204).

Згідно з характеристикою виданою Опорним навчальним закладом «Дмитрівська загальноосвітня школа» І-ІІІ ступенів імені «Т.Г. Шевченка» потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 2019 рік навчалася у 9 класі вказаного учбового закладу, народилася в повній багатодітній сім`ї, має менших брата та сестру. Під час навчання зарекомендувала себе як здібна, комунікабельна учениця. Навчається на достатньому рівні. Має достатній рівень уваги, пам`яті та мислення, але не використовує свій потенціал в повній мірі. Постійно відвідує школу, немає пропусків без поважних причин, бере активну участь у позакласному та громадському житті класу і школи. Весела, товариська, порушень дисципліни не має, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню дочки (т.6 а.с. 8).

Наведені вище докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення злочинів,передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість і достатність. Зазначені докази не викликають сумнівів щодо їх достовірності, в своїй сукупності викривають обвинуваченого у вчиненні даних інкримінованих злочинів, і їх можливо взяти судом до уваги при ухваленні судового рішення.

Крім того, на обгрунтування доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України та допустимості доказів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Показання неповнолітньої ОСОБА_4 , зокрема й підтверджуються показаннями її матері (законного представника) ОСОБА_5 , яка пояснила, що дитина після вказаного випадку стала знервованою, наляканою, отримала психологічну травму.

Відповідно до ч. 1 ст.97 КПК показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

Законодавцем також передбачено за яких умов суд може визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів (ч.2 ст.97 КПК).

Водночас при прийнятті рішення суд зобов`язаний враховувати, зокрема, значення пояснень та показань у випадку їх правдивості для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей; інші докази, які подавалися або можуть бути подані; а також можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.

Суд також має відзначити, що незважаючи на деякою мірою плутані показання потерпілої, суд приймає до уваги те, що з часу скоєння злочинів щодо неї до моменту розгляду справи в суді, минуло доволі багато часу. Крім того, суд зважає й на те, що вона була неповнолітньою, вказані події безумовно відбились на її психологічному стані, і пригадування тих подій є для неї певним чином ретравматизацією - поверненням до негативних спогадів, того, що вона не воліє пригадувати. Але надаючи оцінку її показанням в цілому, можна говорити про те, що вони дозволяють відтворити події скоєння злочинів щодо неї і в сукупності з іншими доказами доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України.

У суду відсутні підстави й ставити під сумнів показання потерпілої в частині скоєння щодо неї кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 146 КК України, не зважаючи на протилежні показання її та обвинуваченого і за відсутності інших осіб, які безпосередньо перебували поруч із ними і могли чути і бачити, що відбувалось. Свідок ОСОБА_21 (на той час також неповнолітня) згідно її показань бачила лише факт спілкування обвинуваченого з потерпілою, але суть розмови не чула, при цьому в якийсь момент покинула місце їх спілкування й не бачила як події розгортались далі. Разом з цим, після того як незадовго повернулась і зрозуміла, що подруга зникла, то одразу побігла повідомити про це батьків. Вказане свідчить, що свідок також відчула небезпеку цієї ситуації.

Водночас, суд враховує подальші насильницькі дії обвинуваченого по відношенню до потерпілої й зважає на те, що не визнання обвинуваченим своєї вини є його способом захисту. Разом з цим, судом не встановлено підстав, за яких потерпіла, будучи неповнолітньою особою, яка виключно позитивно характеризується за місцем навчання, й за відсутності у суду інформації, що негативно впливає на її репутацію, мала б причини для обмовляння обвинуваченого.

Отже, аналізуючи фактичні обставини у справі, суд вважає, що з урахуванням в тому числі віку потерпілої, вона сприйняла погрози вбивством зі сторони обвинуваченого як реальні та мала підстави побоюватись їх здійснення, враховуючи спосіб вираження погроз, що такі дії зі сторони обвинуваченого супроводжувались тим, що він приставив ножа до тіла потерпілої. Отже, вербальна погроза, висловлена за таких обставин, не могла не бути сприйнята потерпілою як реальна.

Водочас суд й критично сприймає показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкримінованих кримінальних правопорушень з посиланням на те, що в силу свого віку - 68 років та стану здоров`я - пересувається з паличкою, не міг вчиняти дій, які йому інкримінуються. На думку суду його твердження є сумнівними, оскільки звертає на себе увагу той факт, що у своєму господарстві на час вчинення кримінальних правопорушень він мав домашню тварину - коня, догляд за якою потребує великих зусиль та фізичної сили, при цьому стан здоров`я ОСОБА_6 та його вік, не заважав утримувати вказану тварину, вільно керувати гужовою повозкою, запасати самостійно сіно. Металеву палицю з пластиковою ручкою, за допомогою, якої ОСОБА_6 пересувався, було знайдено на місці зґвалтування неповнолітньої потерпілої. На думку суду, особа, якій вкрай необхідний предмет для пересування, перебуваючи в нормальному емоційному стані, не в стресовій ситуації, без поспіху, не могла забути про нього, не пересвідчившись в його наявності та слідувати далі.

Тому суд переконаний, що обвинувачений, не зважаючи на вказані обставини, мав фізичну перевагу над потерпілою, яка на свій вік мала доволі субтильну тілобудову, й міг вчинити інкриміновані йому злочини, в тому числі шляхом обмеження свободи переміщення потерпілої.

Не визнання обвинуваченим загалом своєї вини розцінюється судом як спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання за вчинення тяжкого умисного злочину.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи є посяганнями на особистість і пов`язані з грубими порушеннями норм суспільної моралі, тому кримінальним законодавством за їх вчинення передбачено доволі суворе покарання.

Статеві злочини характеризуються аморальністю та цинічністю дій винних осіб, принижують честь і гідність потерпілої особи та можуть завдати значної шкоди здоров`ю.

Злочини, які порушують статеву недоторканість і нормальний статевий розвиток дитини і підлітка, є особливо небезпечними.

Сексуальне насильство, за своїми наслідками, відноситься до найважчих психологічних травм.

Декларації прав дитини 1959 року Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони й піклування, у тому числі й належний правовий захист як до, так і після народження.

Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання у здійснення її права на особисте життя (ст.16 Конвенції ООН).

Внаслідок злочинних дій, які знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, ОСОБА_6 посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки, вчиняючи дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої особи - ОСОБА_4 , він створив загрозу деформації їх моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному і фізичному становленню, формуванню у останньої антиморальних поглядів.

Належність та допустимість письмових доказів у судовому засіданні не спростовано, докази сторони обвинувачення були у встановленому порядку відкриті. Вимоги ст.ст. 92, 93 КПК виконано, а тому вони можуть бути оцінені судом в порядку ст. 94 КПК та покладені в основу вироку.

Отже, аналізуючи та оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152, ч.2 ст.125 КК України, за ознаками: погрози вбивством за наявності реальних підстав у потерпілої побоюватися здійснення цих погроз; незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу; зґвалтування неповнолітньої особи, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи; умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які закон класифікує як злочини невеликої, середньої тяжкості та особливо тяжкий, особу ОСОБА_6 , що він раніше не судимий, пенсіонер, характеризується посередньо- схильний до вчинення сімейних дебошів, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що за спрямованістю поведінки, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання і можливості застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, а тому, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_6 , саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової практики.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження, до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

В силу ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, тому поряд із компенсацією матеріальної шкоди позивач має право на компенсацію за заподіяну моральну шкоду. Під власне моральною шкодою маються на увазі душевні страждання, пов`язанні із заподіянням як фізичної, так і майнової шкоди, а також душевні страждання, не пов`язанні ні з тією, ні з іншою. Моральну шкоду, на відміну від майнової, не можна вимірювати у грошах, але це не означає, що вона не може бути компенсованою в будь-якій формі. Нічого дивного в тому немає, що людина, в котрої через чужу провину відібрали життєві радощі, задоволення, духовні блага, бажає компенсації грошима, які відкривають джерела людських задоволень. Можливою є, зокрема грошова компенсація, розмір якої визначений не за принципом еквівалентності, а виходячи з обставин конкретної справи, ступеня й характеру моральної шкоди, майнового стану потерпілих. Компенсацією за заподіяну моральну шкоду призначають для пом`якшення якоюсь мірою тяжких для потерпілих наслідків. Відшкодування - монетизація уявлення потерпілого про заподіяні йому збитки.

Так, зідно з практикою Європейського суду з прав людини яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»). Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Антипенко проти Російської Федерації», постанова у справі від 14 лютого 2008 року «Пшеничний проти Російської Федерації».

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Цивільний позов прокурора, в інтересах держави, в особі Знам`янської міської ради Кіровоградської області, Комунального закладу «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» до обвинуваченого ОСОБА_6 , про стягнення вартості витрат на лікування потерпілої від злочину в сумі 1115 грн. 35 коп., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого, доказів, наданих на підтвердження вартості витрат на лікування потерпілого від цього злочину, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_5 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди в сумі 1124 грн. 50 коп., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого, доказів наданих на підтвердження суми заподіяної майнової шкоди (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3342 ОСОБА_4 , фінансові чеки), підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов ОСОБА_5 , в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , до обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди в сумі 50000 грн.00 коп., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого, обґрунтування заподіяних моральних збитків, характеру вчиненого злочину, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, вимог розумності, справедливості та співмірності, підлягає задоволенню в повному обсязі..

Позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди в сумі 50000 грн. 00 коп., з урахуванням встановлення вини обвинуваченого, обґрунтування заподіяних моральних збитків, що цивільний позивач не є безпосередньо особою, якій заподіяно шкоду неправомірними діями обвинуваченого, але є матір`ю постраждалої дитини, й відтак безумовно пройнялась болем своєї доньки, тому виходячи також з вимог розумності, справедливості та співмірності, є доцільним задовольнити частково, визначивши суму відшкодування в 25000 грн.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Що стосується клопотання прокурора про включення інформації про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, то суд має відзначити, що потерпілій ОСОБА_4 на час скоєння злочину виповнилось 14 років, тобто вона не важалась малолітньою особою в розумінні положень п. 11, 12 ч. 1 ст. 3 КПК України. Відтак, підстави для включення відповідної інформації до вказаного реєстру відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125, ч.1 ст.129, ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України і призначити покарання за:

ч.2 ст.125 КК України у виді арешту строком на п`ять місяців;

ч.1 ст.129 КК України у виді арешту строком на шість місяців;

ч.2 ст.146 КК України у виді двох років позбавлення волі;

ч.3 ст.152 КК України у виді десяти років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 - тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання відраховувати з 15 серпня 2023 року .

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, за період з 13 серпня 2019 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Знам`янської міської ради Кропивницького району Кіровоградської області, КЗ «Знам`янська міська лікарня імені А.В. лисенка», витрати понесені лікарнею на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4 в сумі 1115 (одна тисяча сто п`ятнадцять) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, майнової шкоди - 1124 (одну тисячу сто двадцять чотири) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди - 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування, заподіяної кримінальним правопорушенням, моральної шкоди 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

жіночу шпильку для волосся, металеву палицю, ніж, сокиру, молоток, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області,- знищити;

чорні штани, сіру кофту зі слідами бруду, бюстгальтер, червоні труси зі слідами речовини бурого кольору, шкарпетки, кросівки рожевого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілій ОСОБА_4

труси, сорочку, брюки, труси, шкарпетки, ремінь, пенсійне посвідчення, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1