Справа № 487/8160/21
Провадження № 1-кс/487/3831/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000028 від 31.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.426-1 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000028 від 31.08.2021, в якому просив накласти арешт на які належать на праві власності ОСОБА_4 з метою відшкодування завданої внаслідок кримінальних правопорушень шкоди.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0000028 від 31.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.426-1 КК України

12.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст. 426-1 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0014, площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Згідно до договору купівлі-продажу №4841/2021/2825923 та інформації з «Єдиного державного реєстру прав транспортних засобів», ОСОБА_4 на праві власності належить транспортний засіб: VOLKSWAGEN PASSAT CC, номер кузова та VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

На думку слідчого, незастосування в ході досудового рзслідування арешту майна, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, та унеможливить відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву, якою розгляд клопотання просив провести за його відсутності.

Розгляд клопотання було проведено за відсутності слідчого, що не суперечить приписам ч.1 ст.172 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалось без повідомлення підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК УКраїни арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи приписи п.п.1, 3, 4 ч.3 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0000028 від 31.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.426-1 КК України

Відповідно до клопотання, у невстановленні досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, однак не пізніше 01.03.2020 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, домовився надати послуги своєму знайомому ОСОБА_5 , який є директором ТОВ «АКБ СЕК`ЮРИТІ», що здійснює діяльність у сфері приватних охоронних служб та обслуговування систем безпеки, які полягають у залучені до здійснення охорони об`єктів підлеглих йому військовослужбовців ВЧ НОМЕР_3 НГУ, без укладення в установленому порядку відповідних договорів із військовою частиною.

Відповідно до досягнутої між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовленості, останній, використовуючи своє службове становище, без законних на те підстав, діючи в інтересах ОСОБА_5 , віддав наказ підлеглим військовослужбовцям здійснювати охорону об`єкту, в режимі доба через дві.

З цією метою з початку березня 2020 року по липень 2021 року, ОСОБА_4 особисто, користуючись наданим йому службовими повноваженнями, приймав рішення та надавав розпорядження про звільнення військовослужбовців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від виконання їх безпосередніх службових обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, включав їх до графіків службового навантаження офіцерів, прапорщиків, сержантів та солдатів 2 стрілецької роти з КЕОП та ОСС, при цьому надавав підлеглим протиправні вказівки перебувати поза межами військової частини та здійснювати охорону об`єкту в інтересах ОСОБА_5 ..

Таким чином, з початку березня 2020 року по липень 2021 року військовослужбовці ВЧ НОМЕР_3 НГУ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виконуючи за вказівками та з дозволу ОСОБА_4 своїх безпосередніх обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, однак будучи внесеними до графіків службового навантаження офіцерів, прапорщиків, сержантів та солдатів 2 стрілецької роти з КЕОП та ОСС, отримували грошове забезпечення, що передбачене для військовослужбовців за їх посадами.

За час перебування військовослужбовців ВЧ НОМЕР_3 НГУ поза місцем несення служби, за вказівкою підполковника ОСОБА_4 , який двяв умисно, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 нараховано 197559,26 грн., ОСОБА_8 нараховано 164379,05 грн., ОСОБА_7 нараховано 192756,41 грн. грошового забезпечення, передбаченого для військовослужбовців за їх посадами.

Вказані неправомірні дії ОСОБА_4 спричинили настання тяжких наслідків державним інтересам в особі військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, у вигляді матеріальної шкоди на загальну суму 534 172 грн. 19 коп..

12.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст. 426-1 КК України.

Слідчий просить накласти арешт на майно належне ОСОБА_4 , посилаючись на п. 4 ч.2 ст.170 КПК України.

За положеннями вказаної норми закону, арешт майна допускаєтьсяз метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов - це заявлена у кримінальному провадженні вимога фізичної або юридичної особи про відшкодування їй матеріальної чи компенсацію моральної шкоди, що завдана безпосередньо кримінальним правопорушенням чи іншим суспільно небезпечним діянням до підозрюваного, обвинуваченого або до особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або суспільно небезпечними діяннями малолітньої, неосудної чи обмежено осудної особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що потерпілим чи прокурором в інтересах держави цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, тобто відсутня підстава для накладення арешту на майно з метою забезпечення позову про що у своєму клопотанні зазначає слідчий.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий не довів необхідність арешту майна у вказаному кримінальному провадженні, що з врахуванням положень ч.1 ст. 173 КПК України с є підставою для відмови у задоволені клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000028 від 31.08.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.4 ст.426-1 КК України про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1