ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1151/22 Номер провадження 11-кп/814/2091/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000507 апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Горлівка Донецької області, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченій за ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307 КК,

продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 31.07.2023. Визначено ОСОБА_7 розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 208000 грн.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, а саме будучи виконавцем, активним учасником злочинної групи, відповідно до відведеної їй функції, спрямованої на досягнення плану вчинення злочинів, діючи по раніше розробленому плану та відведеній їй ролі брала активну участь у підготовці до вчинення кримінальних правопорушень та безпосередньо їх вчиняла. За вказівкою ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 займалася пошуком осіб та місць придбання наркотичних засобів, придбавала їх за кошти, отримані від ОСОБА_10 , погоджувала з ним направлення посилок та спосіб приховання заборонених предметів. ОСОБА_7 самостійно підшукувала осіб, які за її настановами здійснювали відправку посилок, слідуючи її вказівкам, звітувала ОСОБА_8 про факти підготовки посилок та їх відправок. За місцем свого мешкання займалася фасуванням, пакуванням та маскуванням наркотичних засобів та психотропних речовин в посилках та їх доставкою для подальшої відправки.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжких злочинів, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК, що не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду обвинувачена подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та призначити більш м`який запобіжний захід, а також зменшити розмір застави.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вказані прокурором ризики безпідставні. Вважає, що відсутні докази її причетності до вчинення кримінального правопорушення.

Вказує про неналежний стан здоров`я та необхідність лікування.

При цьому зазначає про тривалий судовий розгляд провадження щодо неї.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000507 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307 КК, ОСОБА_8 за с.2 ст. 307, ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 255-1 КК, ОСОБА_9 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ОСОБА_11 за ч.2 ст. 27 ч.3 ст. 307, ОСОБА_12 за ч.2 ст. 307 КК. В судовому засіданні 01 червня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31.07.2023 включно.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень судом перевірялася під час обрання та продовження запобіжного заходу. 28.03.2022 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду та справа розглядається судом першої інстанції. Тому, кваліфікація дій та всі доводи щодо наявності або відсутності вини обвинуваченої, чи її причетність до злочину мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Разом з цим, необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційних скаргах не оспорюються, так як апелянт просить змінити запобіжний захід.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тому, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , які є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, те, що вказані злочини вчинено організованою групою з розподілом обов`язків, що є найбільш небезпечною формою організованої злочинної діяльності, даних про особу обвинуваченої, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Більше того, ОСОБА_7 свою вину у вчинені кримінальних правопорушеннях не визнає, у зв`язку з чим може чинити перешкоди для встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому будь-яких відомостей про неможливість утримувати обвинувачену під вартою за станом здоров`я судом не встановлено та учасниками провадження таких доказів не надано, як і відсутні докази того, що ОСОБА_7 позбавлена можливості отримати медичну допомогу в умовах ізоляції.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

Відсутні підстави і для зменшення розміру застави, про що просить обвинувачена, оскільки розмір застави ОСОБА_7 визначений у мінімальному розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст. 182 КПК України.

Доводи ОСОБА_7 про те, що її тривале перебування під вартою є невиправданим, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особою обвинуваченої, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченої під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 407, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4