ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/227/23 Справа № 711/2723/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має на утриманні малолітню дитину, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

29 квітня 2023 року в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком до 23 травня 2023 року.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав та в подальшому незаконно зберігав в житлі, яким тривалий час постійно користувався разом із ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін до 27 квітня 2023 року.

27 квітня 2023 року в період часу з 10 годин 48 хвилин по 15 годину 47 хвилин під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції на горищі виявлено та вилучено 5 тряпчаних згортків, в середині яких була пастоподібна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-22/4920-НЗПРАП від 28 квітня 2023 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якої в перерахунку на амфетамін-основу складає 29.250 грама, підготовлену до незаконного збуту, яку ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 незаконно зберігав з метою збуту, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами.

27 квітня 2023 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

28 квітня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2023 року клопотання старшого слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.05.2023 включно з поміщенням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою постановлено обраховувати з моменту затримання 27 квітня 2023 року.

Строк дії ухвали визначено до 23 травня 2023 включно.

Ухвала суду обґрунтована тим, що прокурором доведено необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого йому злочину.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

У апеляційній скарзі вказує, що дане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР ще 24 серпня 2022 року, а ОСОБА_7 затримали 27 квітня 2023 рок, тобто майже через 8 місяців після внесення відомостей про кримінальне правопорушення. Під час судового розгляду указаного клопотання органом досудового розслідування зазначалося, що запланований обсяг роботи по даному кримінальному провадженню досить великий, не проведені всі обшука, не розсекречені вже проведені НСРД та ті, які ще плануються.

Тому утримання підозрюваного під вартою вважає негуманним та таким, що порушує права людини.

Апелянт стверджує, що вина ОСОБА_7 не доведена, останній раніше не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, а саме проживає разом зі своєю матір`ю в будинку АДРЕСА_1 , що є їх власністю, має на утриманні малолітнього сина, тому утримання підозрюваного під вартою не обґрунтовано, а жоден ризик передбачений ст. 177 КПК України не доведений.

Вважає, що прокурор не довів суду належним чином обґрунтованість тримання особи під вартою, та зважаючи на дані про особу підозрюваного, вказаний запобіжний захід невмотивовано.

Заслухавши доводи захисника, підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону і прийшов до правильного переконання, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Тому твердження в апеляційній скарзі про те, що на даний час вина ОСОБА_7 не доведена, а утримання його під вартою є негуманним та порушує права людини, колегія суддів не бере до уваги.

Крім того, слідчим суддею вірно застосовано положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України та при обранні запобіжного заходу правильно враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Доводи адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 раніше не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини були предметом розгляду в суді першої інстанції та не спростовують правильності висновків слідчого судді щодо наявності вказаних ризиків, що є підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується із твердженням в апеляційній скарзі щодо перебування на утриманні у ОСОБА_7 малолітнього сина, однак дана обставина не спростовує наявності ризиків та не є підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання, слідчий суддя всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Отже, апеляційна вимога адвоката ОСОБА_8 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись статтями 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді