Справа № 194/868/23
Номер провадження 1-кс/194/186/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

07 липня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.01.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ст.ст. 75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 23.05.2023 року в період часу з 08:00 год. до 09:00 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що власник знаходиться в кухонному приміщенні та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до зальної кімнати, де на дивані біля подушки побачив мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, 32GB, чорного кольору, imei НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії залишаються таємними, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав майно, а саме мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, 32GB, чорного кольору, imei НОМЕР_1 , вартість якого складає 2473,00 гривень. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 , спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 2473,00 гривень.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності. У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Наголошує, на тому, що підозрюваний знає свідків, та судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку. Просить суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Щодо клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 особистої поруки заперечує.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у скоєному визнав. Просить обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики не доведенні, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистої поруки, про що свідчить подане до суду клопотання.

Так, до суду було подано заяву про бажання взяти особу підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку матір`ю підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_9 , яку остання підтримала в судовому засіданні. З заяви та пояснень, наданих ОСОБА_9 в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 є її сином, та він мешкає з нею, вона офіційно працює в ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», син знаходиться на її утриманні. Вона зацікавлена в тому, щоб її син продовжив жити нормальним життям, тому вона готова поручитись за виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків. Також ОСОБА_9 указала, що з положеннями норм ст. 180 КПК ознайомлена та готова забезпечити прибуття підозрюваного за викликом для слідчих та інших процесуальних дій.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, та позицію особи, котра подала заяву про взяття підозрюваного на особисту поруку, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.06.2023 року за №0000232 за ч. 4 ст. 185 КК України.

06.07.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.06.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.06.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.06.2023 року; протоколом огляду місця події від 09.06.2023 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.06.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 05.07.2023 року; висновком експерта №3719/23 від 03.07.2023 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 від 12.06.2023 року, ОСОБА_11 від 15.06.2023 року, ОСОБА_12 від 15.06.2023 року; протоколом огляду предмету від 12.06.2023 року; постановою про визнання в якості речового доказу від 12.06.2023 року.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Ст. 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Поручителю роз`яснюється, у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Особиста порука застосовується за клопотанням або згодою поручителів. При цьому, присутність поручителів у судовому засіданні є обов`язковою умовою розгляду такого клопотання.

Громадяни, які виявили бажання взяти на себе відповідне зобов`язання, повинні подати про це письмове клопотання слідчому судді або суду, які після перевірки даних про особу поручителів та їх стосунки з підозрюваним, обвинуваченим, вирішують питання про можливість застосування цього запобіжного заходу.

Поручителю повідомляють суть кримінального провадження, роз`яснюють обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, що полягають у грошовому стягненні залежно від характеру вчинення кримінального правопорушення, яке визначено ч. 5 ст. 180 КПК України.

Особа, виступаючи поручителем, повинна довести свою платоспроможність. Хоча законом і не передбачено повноважень слідчого судді, суду перевіряти статки поручителя, він має бути здатним сплатити грошове стягнення, оскільки фінансові наслідки є досить високими.

У кримінальному провадженні може бути залучено і одного поручителя. Між тим наявність одного поручителя буде достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (ч. 2 ст. 180 КПК України).

Таким чином, законом встановлено два критерії довіри «особлива довіра» і «довіра». Відповідно, поручитель покладається на професійну оцінку слідчого судді, суду, згідно з якою ним буде встановлено «рівні довіри».

За таких умов довіра постає в контексті індивідуалізації, що полягає в ідеї виокремлення індивіда як соціального суб`єкта, як повнолітнього громадянина держави, носія прав та моральних цінностей, що чесно ставиться до праці і виконання громадських обов`язків, має авторитет у колективі та позитивно характеризується за місцем проживання і реально спроможний забезпечити належну поведінку та виконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків.

Авторитет поручителя визначається його службовим становищем, поведінкою в колективі, побуті, його особистими властивостями.

Дані, які характеризують поручителів, суд зобов`язаний з`ясувати в судовому засіданні, і це повинно знайти відображення в ухвалі про обрання (зміну) запобіжного заходу.

Як було встановлено в судовому засіданні, особа, що подала клопотання про особисту поруку поручитель ОСОБА_6 є матір`ю підозрюваного ОСОБА_9 . Остання зазначила, що син мешкає з нею, та вона його утримує. Однак згідно долученої до матеріалів клопотання характеристики з місця проживання ОСОБА_6 , останній один мешкає за адресою АДРЕСА_4 . Крім того ОСОБА_6 є одруженим, тобто на даний час має іншу сім`ю. Долучення до клопотання про особисту поруку копію трудової книжки поручителя ОСОБА_9 , та свідоцтва про народження ОСОБА_6 , відповідно до якого ОСОБА_9 є його матір`ю, не є тим беззаперечним фактом, який би безумовно свідчив про те, що поручитель заслуговує на особливу довіру, та зможе забезпечити належним чином виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Доказів того, що поручитель має авторитет, зокрема серед колективу, або такі особисті властивості, які позитивно характеризують поручителя, до суду не додано.

Отже, сторона захисту не надала суду характеризуючих доказів на поручителя, з яких би слідчий суддя міг однозначно встановити, чи заслуговує поручитель на його довіру, чи здатний поручитель (в силу особливих моральних якостей, авторитету, фізичного і психічного стану здоров`я тощо) достатньо впливати на ОСОБА_6 , щоб забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Суд вважає, що такий м`який запобіжний захід, як особиста порука не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим, на даний час підстав для обрання запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає, а тому приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника та підозрюваного щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у виді особистої поруки - слід відмовити.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке у відповідності зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, котре вчинив в короткий проміжок часу після ухвалення відносно нього вироку за корисливе кримінальне правопорушення.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, та свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства.

Також, з урахуванням особи підозрюваного, який не працює, не має стабільного джерела доходу, та який судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, згідно пред`явленої підозри вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності, та про наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також встановлена наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків, яка обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 , як будь-яким чином може впливати на потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою зміни чи викривлення показів на його користь, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, оскільки останніх знає.

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності.

Вказані ризики виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_6 має хронічні захворювання, які б перешкоджали триманню під вартою, не надано.

Враховуючи, що останній на утриманні нікого не має, не працює, а отже не має джерела доходу, за місцем проживання охарактеризований посередньо, на обліку і лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування з одночасним визначенням застави за правилами ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214 720,00 грн., а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки - відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП№1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 03 вересня 2023 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 03 вересня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 183 КПК України визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214 720,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0017442 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820172, , одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Призначення платежу: застава згідно КПК по справі 194/868/23 (провадження № 1-кс/194/186/23).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Тернівка Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1