Справа № 642/4817/23
Провадження № 1-кп/642/468/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000907 від 03 червня 2023 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саратов, РФ, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 23.01.2017 Дергачівським районним судом Харківської області, за ч. 4 ст. 187 КК України, до 5 років позбавлення волі, 28.07.2020 звільнений умовно - достроково на не відбутий термін 5 місяців 26 днів,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

01.06.2023 близько 21.30 год. ОСОБА_4 знаходився в м. Харкові, поблизу будинку № 48 по вул. Петра Болбочана, в цей час останній, помітив вичинені двері даного будинку а саме під`їзду № 2, зайшовши в даний під`їзд, ОСОБА_4 на першому поверсі побачив велосипед «Titan Bike Rider 2016 24" чорно зелений 12.5"», який був пристебнутий металевим тросом до перил - сходів, який належить ОСОБА_6 .

Саме в той час, у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, та будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015».

Так, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшов в під`їзд № 2 за вищевказаною адресою, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою пилки яка була при ньому, та яку він використовував в якості знаряддя злочину, перепиляв металевий трос, яким був пристебнутий велосипед до перил сходів, після чого таємно викрав велосипед «Titan Bike Rider 2016 24" чорно/зелений 12.5"», вартістю 3525 гривень 00 копійок, що підтверджено висновком судово- товарознавчої експертизи № 644 М від 19.06.2023, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 покинув місце скоєння злочину, звернувши на свою користь викрадене майно, розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на 3525 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого,ч.4 ст.185КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно при вказаних обвинувальному акті обставинах скоїв крадіжку велосипеда потерпілої ОСОБА_6 . У вчиненому щиро покаялася.

Потерпіла ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов не заявляла.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.185КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.?

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, поведінку обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся, суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, неодружений, не працює, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності та, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті КК України. Саме таке покарання, яке полягає в ізоляції та поміщенні до кримінально-виконавчої установи закритого типу, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України за своїм видом та буде необхідним для досягнення його мети, тобто необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так й іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 644 М від 19.062-23 в сумі 716 горн. 94 коп. і доход держави.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03 липня 2023 року.

Зарахувати в строк призначеного ОСОБА_4 покарання, строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 03 липня 2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ Харківський слідчий ізолятор, обраний ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: DVD-R диск з камер відеоспостереження приміщення ломбарду «Свіжа копійка», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Наріманова, 1 А залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, трос з замком зі слідами перекусу, який зберігається в камері схову ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківський області після набрання вироком законної силу - знищити.

Сьягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 644 М від 19.062-23 в сумі 716 горн. 94 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1