Справа № 216/692/22
У Х В А Л А

про продовження тримання під вартою

02 травня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. ч. 1, 3 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Усудовому засіданні прокурор просив продовжити тримання обвинуваченого під вартою на два місяці у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: такий обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, не працює та не має міцних соціальних зв`язків, а тому, перебуваючи на волі, може в незаконний спосіб впливати на свідків та знаючи про тяжкість покарання, яке загрожуватиме йому у разі визнання його винним, може переховуватись від суду.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував у зв`язку з недоведеністю існування зазначених ним ризиків, уважав про можливість зміну відносно нього існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, повідомив, що він не має наміру у будь-який спосіб впливати на свідків та представляє ніяких загроз для суспільства.

Його захисник проти задоволення клопотання прокурора також заперечував у зв`язку з недоведеністю існування зазначених ним ризиків у належний спосіб, пояснив, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, що у нього є постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що на утриманні обвинуваченого перебуває неповнолітня дитини, якій він має надавати допомогу, і що обвинувачений не буде переховуватись від суду або впливати у будь-який спосіб на потерпілу та свідків, а тому вважав про можливість зміни відносно обвинуваченого існуючого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши його матеріали, приходить до такого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

07 березня 2023 рокуухвалою цього суду було продовжено тримання обвинуваченого під вартою до 05 травня 2023 року включно, а відтак виникло питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, вирішуючи це питання, яке відповідно до прикінцевих та перехідних положень КПК України щодо здійснення судового провадження в умовах карантину вирішує головуючий по справі одноособово, суд уважає, що підстави, за яких раніше було продовжено тримання обвинуваченого під вартою, не змінились: обвинувачений обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, і хоча зазначена обставина сама по собі не може бути підставою для існування ризику, що обвинувачений може переховуватись від суду, однак суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також обвинувачений не працює, а отже, не має законного джерела для існування, судом не допитано потерпілу та свідків, а тому є підстави вважати про існування ризиків, що обвинувачений, знаходячись на волі та знаючи про розмір покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватись від суду, а також може у незаконний спосіб впливати на потерпілу та свідків.

При цьому суд бере до уваги правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 10.02.2011 року «Харченко проти України» та від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», згідно з якими, коли є в наявності конкретний суспільний інтерес, то такий інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.

Відтак, зважаючи на все вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 01 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .