Справа №293/1492/20
Провадження №1-кп/293/115/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000128 від 15.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 раніше судимий 11.12.2019 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Однак, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Повторно, 15.05.2020 близько 15 години, ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 .

У вказаний день час та місці, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне, таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені власницею будинку та сторонніми особами, підійшов з тильної сторони будинку, де виявив частково відчинене вікно веранди.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 за допомогою сили рук відчинив вікно веранди, проник через нього до середини житлового будинку, де у вказаній кімнаті на столі виявив мобільний телефон марки Samsung Galaxy J1 в корпусі білого кольору.

Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_4 , викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy J1 в корпусі білого кольору, вартістю 1537 грн. 50 коп. в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 75 грн. та сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 75 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне, таємне викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 увійшов до спальної кімнати, де на столі у картонній коробці помітив та в подальшому викрав грошові кошти в сумі 100 грн., після чого залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному, таємному викраденні чужого майна, а саме: мобільного телефону марки Samsung Galaxy J1 в корпусі білого кольору, вартістю 1537 грн. 50 коп. в якому знаходились сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», вартістю 75 грн. та сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 75 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заподіяв останній матеріального збитку на загальну суму 1787 грн. 50 коп.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, дав показання, що в травні 2020 року прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що проживає в по АДРЕСА_2 . Через вікно веранди проник до середини будинку, з коридору викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy J1 білого кольору та грошові кошти в сумі 100грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, та такими, що не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаного злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг доказів, які потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи, що учасниками судового провадження не заперечується обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд ухвалив визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей про речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

ІІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Аналізуючи наявність складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно пункту 1 примітки до статті 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Як зазначено у висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зазначеного у постанові від 14.09.2020 у справі № 591/4366/18, єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою "повторно" без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки "повторно", є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що дії ОСОБА_4 не були об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, тому кваліфікація його дій за кваліфікуючою ознакою "повторно" є правильною.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом цього злочину.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, за ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; не працює, не одружений, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, будучи судимий, вчинив новий умисний злочин проти власності, враховано позицію прокурора та потерпілої щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є тяжким злочином, особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий. Останній раз вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 слід призначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2020 року, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його обставинам, даним про особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання, зарахувавши відбування покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2020.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання не встановлено.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно, не накладався. Цивільний позов не заявлено.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні не подано, підстав згідно ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368,370,373,374,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2020, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, зарахувавши покарання, відбуте за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.10.2020.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон Samsung sm-j120h/ds в корпусі білого кольору, - залишити власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1634,40грн.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ