ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/849/22
Провадження №1-кс/477/857/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

06 вересня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області зі скаргою на дії та бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 05 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 КК України у якій просить визнати істотними порушення його прав при проведенні обшуку у приміщенні магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , де він здійснює господарську діяльність; визнати недопустимими докази отримані під час проведення обшуку цього приміщення та зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку майно.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 13 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук у приміщення магазину-кафетерію де він здійснює господарську діяльність. Оскільки обшук проводили особи, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, то посилаючись на правову позицію Верховного Суду, вважає, що в силу статті 87 КПК України, отримані в ході обшуку докази є недопустимими. Також посилається і на ту обставину, що після проведення обшуку, всупереч положенням КПК України, інший примірник протоколу, яким фіксовано проведення обушку не було вручено ОСОБА_6 , яка є найманим працівником скаржника та у якої було вилучено майно. Указані порушення призвели до протиправного вибуття із його володіння майна, що використовується ним у господарській діяльності, зокрема і те, що придбано ним на законних підставах і у законний спосіб.

У судовому засіданні скаржник повністю підтримав доводи своєї скарги та просив її задовольнити, посилаючись на порушення вимог КПК України при проведенні обшуку, а саме те що вказана слідча дія проведена особами, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, інший примірник протоколу, яким фіксовано проведення обшуку не вручено особі у якої було вилучено майно; вилучені під час обшуку речі не мають відношення до кримінального правопорушення, тому вибули із його законного володіння протиправно.

Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_4 посилаючись на її необґрунтованість. Вказувала, що обшук проводився слідчим групи слідчих у цьому кримінальному провадженні із залученням оперативних співробітників, а вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям означеним у статті 98 КПК України, та на відшукання цього майна було надано дозвіл ухвалою слідчого судді, тому доводи скаржника у цій частині є неспроможними. Також посилалася і на ту обставину, що ОСОБА_6 не уповноважувала ОСОБА_4 на представництво її інтересів у суді, тому скарга ОСОБА_4 , в частині визнання доказів недопустимими внаслідок невручення їй протоколу обшуку, взагалі не підлягає розгляду. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Миколаївської обласної прокуратури здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000088 від 05 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим відділом ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області, за фактом незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних виробів.

За рапортом старшого о/у в ОВС УСР в Миколаївській області ДСР НПУ від 09 червня 2023 року, в ході проведення перевірки та виконання доручення слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області вжитими оперативними заходами встановлено, що в магазині-кафетерії «Чарка», за адресою: місто Миколаїв, проспект Богоявленський, 20/7, невстановленими особами здійснюється зберігання та збут фальсифікованих алкогольних напоїв, серед яких горілка, коньяк, розлитої у ПЕТ ємності та тютюнових виробів без марок акцизного податку. Вище вказане нежитлове приміщення розташоване у житловому будинку (літ. А-9) по просп. Героїв України в місті Миколаєві.

13 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук нежитлового приміщення магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено пляшки з речовиною, що має характерний запах спирту, які мають ознаки фальсифікованої алкогольної продукції та мобільні термінали.

Постановою слідчого від 13 липня 2023 року вилучені в ході обшуку предмети визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вважаючи, що вилучені під час огляду речі мають ознаки речового доказу, з метою забезпечення їх збереження, прокурор 26 липня 2023 року звернулася до слідчого судді з даним клопотанням.

У свою чергу, вважаючи, що під час проведення обшуку були допущенні численні процесуальні порушення норм КПК України, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії (полягали у допущенні порушення прав при проведенні обшуку) та бездіяльність (щодо неповернення майна) слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_4 ним фактично заперечується правомірність вилучення майна при проведенні обшуку, в обґрунтування якого він посилається на допущенні під час цієї слідчої дії порушення.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

За змістом частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно частини другої цієї статті, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, передбачений частиною першою статті 303 КПК України, є вичерпним.

У свою чергу, як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого при проведенні такої слідчої дії як обшук, яка по своїй суті є запереченням на клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, через допущенні на думку скаржника порушення, які свідчать про пряме, очевидне порушення норм Закону, що має своїм наслідком визнання усіх отриманих доказів недопустимими.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Недотримання вказаного порядку збирання доказів під час здійснення кримінального провадження, за приписами статті 86 КПК України у їх взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 233, частини другої статті 234 та частини другої статті 235 КПК, є безумовною підставою до визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок проведення такої слідчої дії.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми кримінального процесуального права, визначені в статтях 13, 233, 234, 235, 236 КПК України, є імперативними з абсолютно і недвозначно визначеними вимогами до порядку здійснення кримінального провадження. Вони чітко і категорично регламентують поведінку учасників кримінальних процесуальних відносин і не підлягають розширеному тлумаченню щодо порядку здійснення слідчих дій особами, які діють від імені держави під час притягнення до кримінальної відповідальності. Таке врегулювання не залишає особі, яка застосовує ці норми, можливостей для вільного розсуду, а їх неправильне застосування призводить до того, що провадження здійснюється всупереч вимогам КПК України, тобто до порушення встановленого законом порядку.

Приписи статті 86 КПК України прямо і недвозначно визначають наслідки недотримання порядку здійснення кримінального провадження стосовно збирання доказів.

Однак, слідчий суддя вважає такими, що не засновані на законі, доводи скаржника про наявність підстав для визнання дій та/або бездіяльності слідчого протиправними у цьому випадку, з огляду на те, що в провадженні слідчого судді перебуває справа за клопотанням прокурора про арешт майна, що було вилучено під час обшуку, де скаржник ОСОБА_4 бере участь як третя особа, стосовна майна якої вирішується питання про арешт, з наданням йому усіх прав передбачених частиною третьою статті 64-2 КПК України, зокрема і в частині подання своїх заперечень.

Слідчий суддя звертає увагу, що в контексті цієї скарги, йдеться саме про відповідальність слідчого за вчинення та/або невчинення дій, перелік яких вичерпно наведений у статті 303 КПК України і законом не встановлено іншої процедури надання їм оцінки.

Як зазначено вище, зазначені ОСОБА_4 у скарзі вимоги не входять до переліку визначеного у частині першій статті 303 КПК України, тому можуть бути оскарженні в порядку частини другої цієї статті.

Також, доводи скарги ОСОБА_4 можуть бути і предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про арешт майна у цьому кримінальному провадженні, за наслідками якого буде прийнято рішення і щодо порушеного у скарзі питання про повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 .

Тому на думку слідчого судді, для оцінки порушених ОСОБА_4 у скарзі питань встановлено інший порядок їх вирішення, який не передбачено положеннями частини першої статті 303 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Отже, із викладеного слідує, що порушені перед слідчим суддею питання, не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених статтею 303 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги повноваження слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, визначені частиною другою статті 307 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 303-307, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії та бездіяльність слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7

Повний текст ухвали оголошено

11 вересня 2023 року о 08 годині 05 хвилин.