У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2023 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В :

09 травня 2023 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту скарги вбачається, що 24.09.2021 року ОСОБА_3 (надалі скаржник), подано на ім`я керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заяву за вих. №4547/24 про вчинення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України. Однак, відомості за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення в передбачений ст. 214 КПК України строк до ЄРДР не внесені, просить слідчого суддю: 1) не пізніше 5 діб, з дня відкриття даної справи, направити матеріали провадження до Київського апеляційного суду для визначення підсудності провадження; 2) розглянути скаргу без його участі впродовж 3-х днів, а у разі затримки до 14 днів передати справу для повторного авто розподілу; 3) зобов`язати керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості за його заявою від 24.09.2021 вих. № 4547/24; 4) зобов`язати керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 надати скаржнику належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях; 5) зобов`язати керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ухвали суду; 6) зазначити у резолютивній частині ухвали вказані скаржником всі кваліфікаційні статті вчиненого злочину; 7) за наслідками розгляду справи, надіслати на адресу скаржника належним чином завірену копію ухвали.

Поданням голови Солом`янського районного суду м. Києва матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 були направлені до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення справи на розгляд до іншого суду.

Ухвало Київського апеляційного суду від 28 квітня 2023 подання голови Солом`янського районного суду м. Києва було задоволено, матеріали скарги ОСОБА_3 направлено до Деснянського районного суду м. Києва.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився подав до суду заяву, в якій просив розгляд скарги проводити без його участі. На задоволені скарги наполягав.

Керівник ГПД Національного антикорупційного бюро України до суду не з`явився. На електрону адресу суду надійшли письмові пояснення представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , в яких останній зазначає, що у заяві скаржника не наведено достатніх даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення вказаним суддею кримінального корупційного правопорушення, на цій підставі просить у задоволені скарги відмовити.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до керівника ГПД НАБУ із заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 відомості за якою просив внести до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

По суті заяви вбачається, що представник скаржника просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.256, ч.1 ст.111, ст.170, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 КК України, в результаті незгоди скаржника з рішенням судді, а саме винесенням ухвали про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора.

Положення ч.2 ст.126 Конституції України про те, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВСУ «Про незалежність судової влади» втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.

Крім цього, означені положення кореспондуються з правовою позицією, викладеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, де вказується, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Брумареску проти Румунії».

Здебільшого, особи, що подають скаргу на бездіяльність яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про можливі вчинення злочинів суддею, у своїй заяві виказують фактичну незгоду з прийнятим процесуальним рішенням судді.

Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, що прямо суперечить ст.126 Конституції України, Закону України «Про статус суддів та судоустрій» та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги та, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення № 4547/24 від 24.09.2021 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1