В И Р О К

Іменем України

28.04.2023 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 07.01.2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинне Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 близько 21 години 05 хвилин 06 січня 2023 року, знаходячись на ділянці автодороги сполученням с. Бузівка с. Соколівка Уманського району Черкаської області навпроти будівлі станції технічного обслуговування, що розташована за адресою вул. Ватутіна, 120 у с. Бузівка Уманського району Черкаської області, керуючи транспортним засобом «Opel Оmega», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, у стані алкогольного сп`яніння, був зупинений поліцейськими сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Уманського районного управління поліції ГУНП в

Черкаській області.

Після цього, після огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 та поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , будучи повідомлений ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, усвідомлюючи значення своїх дій, усвідомлюючи, що спілкується з поліцейським, одягненим у однострій та який є представником влади, уповноваженим на складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, усно висловив вказаному поліцейському намір про надання неправомірної вигоди у формі грошових коштів, а саме восьми - десяти тисяч гривень за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушень визнав повністю, суду показав, що він керував автомобілем «Opel Оmega», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці автодороги сполучення с. Бузівка с. Соколівка Уманського району Черкаської області, у стані алкогольного сп`яніння. Був зупинений працівниками поліції та щоб уникнути відповідальності пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 і інші учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та йому і іншим учасникам провадження зрозуміло, що у такому випадку, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вбачає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень на користь держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками провадження протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_8