печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000491 від 20.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000491 від 20.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000491 від 20.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України, а тому у зв`язку з існуванням ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та переховується від органу досудового розслідування та знаходиться на тимчасово окупованих територіях України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та який постановою слідчого від 10.05.2023 оголошений у розшук, виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, поряд з цим не було здійснено всіх передбачених чиним законодавством заходів для встановлення місцеперебування ОСОБА_6 .

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення захисника та прокурора, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000491 від 20.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим 21.04.2022 складено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України.

26.04.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру вручено у спосіб, передбачений главою 11 КПК України для вручення повідомлень.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, законодавцем передбачено можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності декількох обставин, які одна від одної не залежать.

У зв`язку із тим, що місцезнаходження підозрюваного не відоме через його перебування за межами України та переховування від органів досудового розслідування, а саме на тимчасово окупованих територіях України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, 10.05.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено Головному управлінню «І» ДЗНД СБ України.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та знаходиться на тимчасово окупованих територіях України або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а тому у сторони обвинувачення наявне право на звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту що повідомлення про підозру є незаконним, оскільки підозрюваний особисто його не отримав і воно йому безпосередньо не вручалось, слідчим суддею не приймається до уваги, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.278, ч.3 ст.111 та ч. 1, 2 ст.135 КПК України, повідомлення про підозру повинно бути вручено особі у день його складання, а у разі неможливості - у спосіб, що передбачений для вручення повідомлень. При цьому, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права уповноваженої особи відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання у силу певних причин. Прокурор вчинив всі можливі, передбачені законом дії, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Поряд з цим, слідчий суддя зобов`язаний встановити відповідність повідомленої ОСОБА_6 підозри критерію «обґрунтована підозра».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 02.05.2022, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 під час проведення якого він показав обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ відносно нього кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого він впізнав військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , який вчинив відносно нього кримінальне правопорушення;

- протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_7 , під час якого він пояснив та показав обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ відносно нього кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , під час проведення якого вона показала відомості про обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , під час якого вона впізнала військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , що вчинив відносно її чоловіка ОСОБА_7 кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , під час якого він показав обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ кримінального правопорушення відносно його сусіда ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого він впізнав військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , що вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який показав обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , під час якого він впізнав військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , що вчинив кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , під час проведення якого він показав обставини вчинення військовослужбовцями ЗС РФ кримінального правопорушення відносно його батька ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду мережі Інтернет - соціальної мережі «Вконтакте», яким оглянуто власний профіль військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , де виявлено особисті фотознімки остатннього, а також розміщені повідомлення щодо рекрутингу (набору) добровольців для виконання військових завдань;

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/21182-ФП, згідно з яким вбачається, що у протоколі огляду загальнодоступних сервісів мережі Інтернет від 11.04.2023 та у відомостях з автоматизованої бази «російський паспорт» на ім`я ОСОБА_6 зображена одна й та сама особа;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим передбачає покарання у вигляді позбавлення волі; вказаний ризик обґрунтовується наявністю повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. Ризик незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що наразі у кримінальному провадженні не встановлено всіх обставин вчинення вищезгаданого кримінального правопорушення, перевіряється та відпрацьовується інформація щодо участі у вищевказаній групі також й інших осіб з числа військовослужбовців ЗС РФ, яким на даний момент не повідомлено про підозру, а тому у разі обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній матиме можливість знищити, спотворити чи приховати речі та документи, що свідчитимуть про його причетність до вчинення кримінальних правопорушень. Ризик, незаконно впливати на свідків для уникнення кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, обґрунтовуєтеся тим, що встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 може повідомити іншим особам про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, оскільки останні будуть переховуватися від органу досудового розслідування.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , оголошений у розшук, з високим ступенем вірогідності буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, фактично вже переховується від слідства, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, вчинятиме інше кримінальне правопорушення, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають оцінці при подальшому проведенні досудового розслідування та дослідженню під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000491 від 20.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міждуріченська Кемеровської області Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1