Номер провадження: 11-сс/813/1587/23
Справа № 502/1736/23 1-кс/502/67/2023
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на хвалу слідчого судді Кілійського райсуду Одеської обл. від 30.08.2023 про накладення арешту на майно в межах к/п № 0000217 від 27.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України

установив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0000217 від 27.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України було задоволено клопотання дізнавача СД ВП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене 27.08.2023 під час проведення огляду майно, а саме на: - дерев`яний човен типу «Каюк» з бортовим реєстраційним номером НОМЕР_1 , довжиною 6 м, шириною 1.30 м, з навісним двигуном марки «TOHATSU», серійний номер НОМЕР_2 ; - капронову сітку розміром вічка 70 мм, довжиною 320 м, висотою 4.30 м; - два весла, рятувальне коло, якір.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонено користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування (дізнання) місці.

Згодом, 04.09.2023 представником власників майна ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку до суду 1-ої інстанції була подана апеляційна скарга на зазначену вище ухвалу слідчого судді, яка надійшла на адресу апеляційного суду лише 15.09.2023, в якій представник просить судове рішення скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України, подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що представник ОСОБА_5 , будучи професійним адвокатом, всупереч вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, звернувся із вищезгаданою апеляційною скаргою в інтересах власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 04.09.2023 засобами поштового зв`язку не безпосередньо до Одеського апеляційного суду, а до суду 1-ої інстанції Кілійського райсуду Одеської обл. (а.с. 61).

Як наслідок, апеляційна скарга представника ОСОБА_5 надійшла до суду апеляційної інстанції зі значним пропуском передбаченого кримінальним процесуальним законом строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про накладення арешту, а саме лише 15.09.2023, разом із виділеними матеріалами із суду 1-ої інстанції.

При цьому, в своїй апеляційній скарзі представник власників майна не порушує питання щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене та зважаючи на подання представником власників майна апеляційної скарги не безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що призвело до значного пропуску строку на апеляційне оскарження, а також неподання клопотання про його поновлення, відповідно до положень ч. 3 ст. 399 КПК України, зазначена апеляційна скарга представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 24, 309, 370, 395, 399, 404, 405, 419, 422, 532 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на хвалу слідчого судді Кілійського райсуду Одеської обл. від 30.08.2023 про накладення арешту на майно в межах к/п № 0000217 від 27.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України повернути представнику ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2