Справа №336/7816/23
Пр.1-кп/336/941/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акту, складеного 02.08.2023 щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), в порядку, передбаченому п.3 ч.2 ст.301 КПК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 07.07.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Енергодар Запорізької області, громадянки України, не заміжньої, яка отримала середню спеціальну освіту, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованої, яка має статус внутрішньо-переміщеної особи, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за відсутності учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у кухні будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останньоюю у ході сварки, нанесла їй два удари долонями обох рук у область обличчя, від чого ОСОБА_4 не втрималась на ногах та впала на підлогу. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись у положенні сидячи зверху на тулубі останньої, нанесла не менше п?яти ударів долонями обох рук у область голови, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме: синець в лобовій ділянці ліворуч з розповсюдженням на ліві очноямкову, скроневу, виличну, щічну, привушну ділянки; крововилив білкової оболонки лівого ока; синець в правій очноямковій з розповсюдженням на скроневу і виличну ділянки; синець з садном в ділянці підборіддя праворуч; синець в лівій завушній ділянці з розповсюдженням на верхню третину лівої бокової поверхні шиї, садно на передній поверхні лівого плечового суглобу з розповсюдженням на передню поверхню пахової ділянки; два синця в ділянці лівого плеча у верхній і середній третинах по зовнішній і задньо-зовнішній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 від 02.08.2023 щодо визнання своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, та надання нею згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

При цьому, за змістом цієї заяви підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, та згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності; підтверджує, що їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також положення ч.2 ст.302 КПК України, зокрема, те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, потерпілою ОСОБА_4 відповідно до її заяви від 02.08.2023, також доданою до обвинувального акта, повідомлено про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, її ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду та без участі всіх учасників кримінального провадження).

Вказані обставини стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

На підставі наведеного судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України підозрюваній та потерпілій роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваної та потерпілої на розгляд обвинувального акта у вказаному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сторонам кримінального провадження створено необхідні умови для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена й кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує наступні обставини.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, за змістом ст.67 КК України судом не встановлено.

Також суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не заміжня, є внутрішньо переміщеною особою у зв`язку із повномасштабним військовим вторгненням держави-агресора до України (довідка №2304- від 13.06.2023, видана УСЗН Запорізької міської ради по Вознесенівському району), відповідно, отримує соціальну допомогу, має зареєстроване постійне місце проживання, не має інвалідності, під наглядом лікарів нарколога та психіатра за станом здоров`я не перебуває. Матеріалами кримінального провадження підтверджено перебування на утриманні обвинуваченої малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України вчинення кримінального проступку із вказаною кваліфікацією має наслідком відповідальність у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

За приписами ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

За змістом ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби. Проте, за визначенням, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Так, ОСОБА_3 має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку із чим не працевлаштована, крім того, не заміжня, із врахуванням чого суд не визнає за можливе призначити даний вид покарання.

Відповідно до ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, що також унеможливлює цей вид покарання.

Так, із урахуванням наведеного, призначення покарання у виді штрафу, на переконання суду, є найбільш доцільним та єдино можливим.

На переконання суду визначення штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України, з урахуванням загальних засад призначення покарань, буде необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини та щиро покаялась у скоєному, тому підстав для призначення інших видів покарання (у виді громадських робіт та виправних робіт), які є більш суворими з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення (проступок), судом не встановлено.

Достатніх підстав для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальна шкода не завдана. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, що слід роз`яснити потерпілій відносно можливого відшкодування моральної шкоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які потребують вирішення на стадії ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 128, 302, 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1