Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4100/19
У Х В А Л А

10 липня 2023 року

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження №0000751 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нягань, Тюменської обл., Росія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 02 вересня 2019 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Маршала Гречко зі сторони вулиці Північно-Сирецької в напрямку проспекту Георгія Гонгадзе в місті Києві та поступово наближався до перехрестя, з круговим рухом, проїзних частин вулиці Маршала Гречко, проспекту Правди та проспекту Георгія Гонгадзе. Проїхавши перехрестя з круговим рухом, з`їхав в середню смугу проїзної частини проспекту Георгія Гонгадзе в напрямку проспекту Свободи, де проїзна частина поділена на три смуги руху з одностороннім напрямком.

Рухаючись у вказаному напрямку ОСОБА_5 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого одразу ж за перехрестям з круговим рухом, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України.

В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в крайній правій смузі руху зупинився невстановлений під час досудового розслідування автомобіль, який надавав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка рухалась по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно руху автомобіля «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Використовуваний ОСОБА_6 нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями танспортних засобів та іншими учасниками руху.

Під час руху ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3(6), 18.4 Правил дорожнього руху України:

п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3(б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем «Dacia Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_6 . А саме, ОСОБА_5 не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу та автомобіля, що зупинився праворуч в сусідній смузі перед пішохідним переходом, які інформували його про небезпеку на пішохідному переході, не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка перебувала на пішохідному переході, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході через проспект Георгія Гонгадзе скоїв наїзд на останню.

Місце дорожньо-транспортної пригоди - проїжджа частина проспекту Георгія Гонгадзе, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-514-2019 від 21.03.2019, отримала наступні тілесні ушкодження: «закрита травма лівого колінного суглоба у вигляді перелому латерального виростка великогомілкової кістки, перелому голівки малогомілкової кістки, забою кісткового мозку латерального виростка стегнової кістки розриву колатеральної великогомілкової зв`язки, бурситу напівперетинчастої сумки, забою м`яких тканин по передній поверхні суглоба. Морфологічні властивості виявлених переломів дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток, так і відновлення функції лівого колінного суглоба буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказана закрита травма лівого колінного суглоба за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу».

Порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений підтримав клопотання, заявлене ним та просив його задовольнити. Обвинувачений підтвердив, що йому зрозуміло як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою. Свою вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Щодо належного застосування положень ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові N 521/8873/18 від 06 грудня 2021 року зазначає, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Чинна ч. 1 ст. 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового кримінального правопорушення, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ст. 285 КПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

Аналогічна позиція суду викладена в Постанові Верховного Суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, справа № 760/18262/17 від 09 червня 2021 року.

Так, згідно з обвинувальним актом, складеним та затвердженим 26 березня 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - 20 лютого 2019 року.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 12 КК України (у редакції, яка діяла станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення), злочином, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином.

З огляду на те, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушенні, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

За наведених обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає закриттю.

Крім того, вимогами ст. 374 КПК України, передбачено, що у разі визнання особи винуватою, у вироку зазначається рішення, прийняте судом про цивільний позов. В зв`язку з тим, що судом рішення у формі вироку не приймається, і з огляду на вимоги ч. ч. 1 і 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 КПК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій її право на звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000751 відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій її право на звернення до суду з цивільним позовом в загальному порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_7