Номер провадження: 11-сс/813/756/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.04.2023, якою відмовлено в задоволенні його скарги в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою про вчинене кримінальне правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 30.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Так, відповідно до оскаржуваної ухвали, 30.03.2023 ОСОБА_7 звернулась до СУ ГУНП в Одеські обл. із заявою про вчинення стосовно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за фактом використання документів, ймовірно, з її підписами для підготовки матеріалів для направлення на МСЕК чоловіків призовного віку від 18 до 60 років, з метою встановлення ступеня інвалідності.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що у заяві ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки останньою не визначено, якими службовими особами було вчинено складання, видача завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, або інше підроблення офіційних документів, яким чином проявилися вказані дії, та які саме документи було підроблено особами, шляхом незаконного використання її підпису.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на залишення слідчим суддею поза увагою того, що ст. 214 КПК України не передбачена можливість відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, натомість, в своїй заяві від 30.03.2023 ОСОБА_7 зауважує на тому, що стосовно неї було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, зокрема, лікар обманним шляхом, скориставшись її довірою, завантаженістю в роботі та вимкненим світлом у відділенні, вніс неправдиві відомості в документи, які ОСОБА_7 підписала, таким чином було завдано шкоду її діловій бездоганній репутації, а також шкоду у вигляді погіршення її здоров`я та матеріальних збитків.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл. внести до ЄРДР відомості на підставі заяви ОСОБА_7 про вчинене стосовно неї кримінальне правопорушення за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 366 КК України.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання без поважних причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України представником ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 до суду 1-ої інстанції 03.04.2023 (а.с. 1-3) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення станом на день подання скарги до слідчого судді до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 30.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення.

В своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2023 ОСОБА_7 просила внести до ЄРДР відомості за ч. 2 ст. 366 КК України за фактом того, що документи, ймовірно, з її підписами використовувались для підготовки матеріалів для направлення на МСЕК чоловіків призовного віку від 18 до 60 років, з метою встановлення ступеня інвалідності.

Так, в своїй заяві ОСОБА_7 стверджує, що тільки лікар пацієнта, що лікує, міг скористатись її довірою, завантаженістю в роботі, вимкненим світлом у відділенні, запевнивши її в тому, що вона підписує виписні епікризи в медичній карті пацієнта (пацієнтів) після закінчення лікування та одужання, а також, що терміново необхідно здати медичні карти в архів, внаслідок чого лікар, обманним шляхом, вніс неправдиві відомості в документи, які вона підписала.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на існуванні правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Диспозиція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, за ознаками якого заявник ОСОБА_7 просить внести відомості до ЄРДР, встановлює кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає слушним висновок слідчого судді про те, що в своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 30.03.2023 ОСОБА_7 не конкретизує, в яких саме діях виразилось внесення лікарем неправдивих відомостей в документи, які вона підписала, в які документи вносились неправдиві відомості та які саме, а також ким саме (якою службовою особою) вони вносились.

Фактично, заява ОСОБА_7 зводиться до загальних фраз щодо вчинення стосовно неї, обманним шляхом та з використанням її довіри, невідомою особою («лікарем») злочину, пов`язаного із внесенням неправдивих відомостей до документів, які вона в подальшому підписала та які використовувались для направлення на МСЕК чоловіків призовного віку від 18 до 60 років.

Натомість, як було встановлено апеляційний судом під час попереднього розгляду скарги заявника, на теперішній час здійснюється досудове розслідування к/п №0000229 від 16.09.2022, в межах якого встановлюються, серед іншого, обставини щодо належності/підробки підпису ОСОБА_7 в направленні на МСЕК.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 30.03.2023 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки у викладених в заяві ОСОБА_7 обставинах відсутній конкретний виклад складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, на вчинення якого вона посилається, який би слугував достатньою підставою для внесення до ЄРДР відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 12.04.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській обл., щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 30.03.2023 про вчинене кримінальне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4