Справа № 465/1001/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/672/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 - ч.5 ст.361 КК України, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023 застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 - ч.5 ст.361 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 20 травня 2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18 липня 2023 року.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч. 1 ст. 255, ч.4 ст.28 - ч.5 ст.361 КК України, злочини вчинено в умовах воєнного стану, підозрюваний ніде не працює, неодружений та не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак вважається не судимим у відповідності до вимог ст. 89 КК України, а у разі визнання винним, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

У ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному 03.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст.28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_9 , маючи умисел на отримання прибутку, разом з іншими особами, на засадах анонімності, діючи умисно, із корисливою метою, у період дії воєнного стану на території України організували здійснення несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, в результаті чого незаконним шляхом заволодівали грошовими коштами потерпілих.

З цією метою ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх дій та неможливість досягнення мети щодо вчинення злочинів проти власності, у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж та проти громадської безпеки самостійно, маючи намір створити стійке ієрархічне об`єднання з метою вчинення особливо тяжких злочинів у сфері несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та заволодіння грошовими коштами громадян, у невстановлений час, але не пізніше лютого місяця 2023 року, вирішив залучити осіб, що мають достатні знання та навики для виконання розробленого ним злочинного плану, зокрема, як співорганізатора, залучив ОСОБА_7 , на прізвисько у злочинній організації «Шева», та який погодився виконувати функції керівника злочинної організації та співорганізатора злочинів, забезпечувати злочинну організацію знаряддями вчинення злочинів та здійснювати контроль за вчиненням кримінальних правопорушень.

Крім цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у різний час, але не пізніше лютого 2023 року залучили до протиправної діяльності ОСОБА_10 , який виконував роль пособника, ОСОБА_11 , на прізвисько « ОСОБА_12 », який виконував роль пособника, ОСОБА_13 , на прізвисько « ОСОБА_14 », який виконував роль пособника та виконавця, ОСОБА_15 на прізвисько « ОСОБА_16 » які виконував роль пособника, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на прізвисько « ОСОБА_19 », які виконували функції виконавців злочинів, а також інших невстановлених осіб, що виконували функції виконавців та пособників.

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність пропозиції ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , вступили з ними у злочинну змову на спільну реалізацію протиправних намірів, та усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів у сфері несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та заволодіння грошовими коштами громадян, добровільно підпорядкувавшись вказівкам керівників злочинної організації щодо виконання складеним ними планами вчинення злочинів та способам їх приховування, відомих всім учасникам організації, з розподілом функцій кожного учасника, спрямованих на реалізацію цих планів.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації, під час підбору вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, навички та вміння працювати з комп`ютерною технікою та досвід роботи з інформаційними технологіями, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та до безумовного підпорядкування керівникам злочинної організації.

Для безпечної та анонімної комунікації усіх причетних осіб між собою, у тому числі для обговорення деталей протиправної діяльності, учасники злочинної організації використовували месенджери такі як «Viber», «Telegram» та інші.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа створила веб-ресурси, в яких були спеціальні поля для введення особистої інформації по банківських рахунках потерпілих та такі, що копіюють зміст та зовнішній вигляд офіційних веб-сайтів банківських установ, в яких у потерпілих можуть знаходитись рахунки з грошовими коштами.

Окрім цього, з метою реалізації єдиного плану злочинної організації, спрямованого на заволодіння грошовими коштами громадян за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 здійснював пошук соціальних мереж в мережі інтернет, за допомогою яких здійснювалось розсилання текстових повідомлень із пропозицією отримати різного роду виплати та грошові допомоги з посиланнями на підроблені (схожі на оригінальні) сайти банківських установ та інші, з метою змусити осіб, щоб вони повірили у справжність таких повідомлень, внести у відповідні поля (графи) свої персональні дані та паролі, з метою подальшого отримання доступу до банківських рахунків таких осіб та заволодіння їх грошовими коштами.

Були вчинені інші злочини зазначені у клопотанні.

Слідчий суддя суду першої інстанції вмотивовуючи своє рішення, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував доводи прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, заслуговує на увагу те, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій. У тому числі, перевіряється причетність невстановлених на даний час осіб до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Тому, підозрюваний ОСОБА_7 , необмежено спілкуючись з іншими особами та надаючи їм інформацію про обставини, виявлені в ході досудового розслідування, яка ставатиме йому відома в ході проведення з ним слідчих дій, з метою викривлення фактів кримінальних правопорушень та для уникнення від кримінальної відповідальності чи її пом`якшення, а також приховування причетності інших осіб у вчиненні злочинів, може перешкоджати кримінальному провадженню. Крім цього, врахуванню підлягає те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що, закономірно, підвищує ризик спроб підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та уникнути кримінальної відповідальності. З урахуванням численних епізодів злочинної діяльності наявні очевидні ризики продовження ОСОБА_7 протиправної діяльності.

За наведених обставин та беручи до уваги те, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_7 за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч.4 ст.28 - ч.5 ст.361 КК України, згідно положень ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років з конфіскацією майна, вказують на реальне існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою протиправну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно з урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги роль ОСОБА_7 як організатора злочинної діяльності, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі доведення його винуватості, що згідно санкцій ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України безальтернативно визначається у виді позбавлення волі, та за відсутності будь-яких доведених медичних протипоказань, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

При цьому, слідчий суддя вважав необґрунтованими доводи сторони захисту про відмову у задоволенні клопотання слідчого, та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема відсутність ризику ухилитись ОСОБА_7 від слідства та суду, оскільки останній являється військовозобов`язаним та боїться вийти за межі свого помешкання, є надуманими та голослівними твердженнями сторони захисту. Також сам по собі факт того, що ОСОБА_7 вважається таким, що згідно вимог ст. 89 КК України, не притягався до кримінальної відповідальності та є особою молодого віку, з урахуванням характеру інкримінованого останньому кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, не може бути спростуванням відсутності потреби у триманні підозрюваного під вартою.

На дану ухвалу слідчого судді подала апеляційну скаргу захисник - адвокат ОСОБА_6 в якій ставить питання про скасування ухвали слідчого судді якою обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та постановити нову ухвалу про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, визначених судом. Вважає є рішення слідчого судді необргунтованим, оскільки стороною обвинувачення не було надано до суду жодних доказів, які б довели необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як це передбачено ст. 177 КПК України.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було ухвалено рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою яке є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаного із обмеженням волі. У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що останній намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність. Однак, підозрюваний не має наміру уникати кримінальної відповідальності так, як вину у вчиненні злочинів не визнає. Таким чином немає підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність.

Апелянт покликається, що при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду через недослідження ряду обставин та фактів, на які спиралася сторона захисту.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ЄСПЛ.

Заслухавши доповідача, думку захисника - адвоката ОСОБА_6 , підтриману підозрюваним ОСОБА_7 , про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню внесеному 03.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст.28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 361, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 361 КК України.

Рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням ст.ст. 177, 178 КПК України.

Ризиками, які були підставою слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є те, що підозрюваний перебуваючи на волі зможе спілкуватися з іншими учасниками процесу та повідомляти інформацію, яку довідається під час слідства, крім того ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що, закономірно, підвищує ризик спроб підозрюваного ухилитися від досудового розслідування та уникнути кримінальної відповідальності. З урахуванням численних епізодів злочинної діяльності наявні очевидні ризики продовження ОСОБА_7 протиправної діяльності. Доказів щодо поганого стану здоров?я підозрюваного суду не надано. Слідчим суддею враховано, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та слідчий суддя обґрунтовано задовольнив таке клопотання при цьому врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного.

З огляду на зазначене вище, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність у справі наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, щодо особи підозрюваного ОСОБА_7 та наявність підстав для застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з взяттям під варту, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає та залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2023, по матеріалах кримінального провадження № 0000098, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: