Справа № 489/4297/23
Провадження № 1-кп/489/858/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

31 серпня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000363 від 19.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зирянське Томської області російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця за контрактом, перебуваючого на посаді техніка відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України із Міністерством Оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 337 від 06.11.2018, прапорщика ОСОБА_3 призначено на посаду командира відділення взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , з 06.11.2018 зараховано до списків особового складу та постановлено на всі види забезпечення.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №283 від 30.09.2021 штаб-сержанта ОСОБА_3 з 30.09.2021 визначено таким, що справи та посаду техніка відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби ОСОБА_3 достеменно було відомо і до часу втрати ввіреної йому стрілецької зброї останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Проходячи військову службу, штаб-сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, технічне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.

Пунктом 13 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання майна військового майна у Збройних Силах України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 №1225 визначено, що військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників; умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 (надалі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.4, 2.15, 2.16, 2.22 цієї ж Інструкції, у підрозділах військової частини облік стрілецької зброї та боєприпасів ведеться за книгою видачі зброї та боєприпасів, книгою обліку за номерами і закріплення озброєння та техніки, книгою обліку озброєння та техніки за номерами і технічним станом, відомістю закріплення зброї за особовим складом. У підрозділах військової частини стрілецька зброя та боєприпаси до неї, у тому числі спортивна та навчальна, зберігаються в кімнаті для зберігання зброї в порядку, передбаченому статтями 144-151 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 розділу X зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

З огляду на вказане, штаб-сержант ОСОБА_3 , під час поводження зі зброєю, повинен був зберігати при собі видану йому зброю та вийняти всі необхідні дії, які б унеможливлювали її втрату чи викрадення.

Також, згідно з вимогами Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року № 160-ІХ, установлено, що військовослужбовці зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоди. Особи, які посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягаються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Однак, незважаючи на вищевикладене, штаб-сержант ОСОБА_3 , діючи в порушення зазначених вище вимог законодавства із злочинною недбалістю, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 24.02.2022 штаб-сержантом ОСОБА_3 отримано 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_2 про, що зроблено відмітку в книзі видачі зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 .

Однак, впродовж вказаного дня - 24.02.2022 штаб-сержант ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини за адресою: АДРЕСА_3 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, на порушення вимог, зберігання 5,45 мм автомату АКС-74 № НОМЕР_2 не забезпечив та всупереч вищевказаних вимог, залишив 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_2 без нагляду в одному із приміщень розташованих на території вказаної військової частини, не контролюючи його наявність.

Унаслідок вказаного, через несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, ОСОБА_3 внаслідок порушення правил зберігання зброї, втратив ввірену йому для службового користування зброю, а саме 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , чим спричинив шкоду військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 28006,68 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, - втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за клопотанням прокурора та згодою учасників судового провадження, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів та документів, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують факт відшкодування ним заподіяної шкоди. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 24.02.2022, будучи військовослужбовцем за контрактом та перебуваючи на посаді техніка відділення бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , отримав під підпис 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , який використовував для захисту військового аеродрому від нападу збройних сил російської федерації, однак в подальшому залишив вказаний автомат без нагляду, внаслідок чого останній був втрачений. Також підтвердив, що був обізнаний зі змістом нормативних документів, які визначають порядок отримання та зберігання вогнепальної зброї військовослужбовцями, однак в порушення їхніх вимог протиправно залишив зброю без нагляду. У вчиненому ОСОБА_3 розкаявся, засудив свої дії, підтвердив, що з`явився із зізнанням про вчинене діяння, а також добровільно відшкодував заподіяну шкоду.

Довідкою №3/71 про вартісну оцінку завданої шкоди від 27.03.2023, рапортом ОСОБА_3 та книгою грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 підтверджується факт добровільного відшкодування заподіяної його діями військовій частині шкоди.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до нетяжких злочинів, характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вказані в обвинувальному акті з`явлення із зізнанням, оскільки останній добровільно звернувся до органу досудового розслідування із відповідною заявою про вчинення ним кримінального правопорушення, щире каяття, яке полягає у тому, що останній повністю визнав свою вину, засудив свої дії, висловив жаль з приводу вчиненого, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, характеризується позитивно, засудив своє діяння, щиро розкаявся у вчиненому, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки із заміною на підставі ст. 58 КК України на службове обмеження на строк 2 роки з відрахуванням двадцяти відсотків в дохід держави із суми грошового забезпечення останнього.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні. У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, тому відсутні підстави для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі статі 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначити ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження на строк два роки із відрахуванням 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави із суми його грошового забезпечення.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1