Справа № 573/1558/23
Провадження №1-кп/573/175/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 липня 2023 за № 0000392 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, із середньою спеціальною освітою, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, раніше не судимого

за ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року близько 20:00 год., ОСОБА_4 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , котрим користується ОСОБА_5 . У цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вищевказаного домоволодіння. Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 відчинив вхідну хвіртку та через неї проник до огородженої території двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись на території двору вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 пішов до найближчої господарської споруди, яка була оснащена запираючим механізмом без замка, відчинив його та через вхідні двері потрапив до приміщення господарської споруди. Увійшовши до приміщення вищевказаної господарської споруди ОСОБА_4 побачив мотоцикл марки МТ «Днепр 11» в неробочому стані, який знаходився в даному приміщенні.

Діючи в умовах воєнного стану умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяв вищевказаний мотоцикл марки МТ «Днепр 11», державний номерний знак НОМЕР_1 , пробіг станом на 17.07.2023 складає 64 тис. км., темно-синього кольору, з несправним двигуном, без сидіння, без механічних пошкоджень, вартістю 4 796 грн, що належить потерпілій ОСОБА_5 , та, утримуючи його при собі, вивів через вхідну хвіртку, залишивши в такий спосіб місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно - небезпечний характер своїх дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна, належного ОСОБА_5 , передбачав можливість настання суспільно - небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, зокрема пояснив, що 11.07.2023 ввечері він проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , котрим користується ОСОБА_5 і в якому він колись проживав. Він відчинив вхідну хвіртку та через неї проник до огородженої території двору за вказаною адресою. Знаходячись на території двору, він пішов до господарської споруди, яка була оснащена запираючим механізмом без замка, відчинив його та через вхідні двері потрапив до приміщення, де побачив мотоцикл марки МТ «Днепр 11» в неробочому стані. Він, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, взяв вищевказаний мотоцикл марки МТ «Днепр 11», темно-синього кольору, з несправним двигуном, без сидіння, та утримуючи його при собі, вивів через вхідну хвіртку, залишивши місце та розпорядився викраденим на власний розсуд. На даний час він повернув викрадене майно ОСОБА_5 , яка претензій до нього не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд враховує, що згідно з класифікацією ст. 12 КК України вчинене останнім кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Дані про особу обвинуваченого зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, непрацюючий, не особа з інвалідністю (а. с.31-37).

Суд враховує визначену пом`якшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставину, передбачену ст. 66 КК України, якою є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого злочином збитку шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені вище обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно призначити ОСОБА_4 покарання у виді у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від призначеного покарання з іспитовим терміном.

Призначення обвинуваченому зазначеного покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка викладена у письмовій заяві про те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має (а. с. 27). Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

В ході досудового розслідування проводилась судова авто-товарознавча експертиза №СЕ-19/119-23/9991-АВ від 26.08.2023 в сумі 1 434 грн. Відповідно до ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави ( а.с. 41).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України ( а.с. 39-40).

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 21.07.2023 накладено арешт на майно, який необхідно скасувати, оскільки необхідність у ньому відпала (а. с. 38-39 ).

У ході досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п"ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом - 1 ( одного) року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1 434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Скасувати арешт, накладений 21.07.2023 ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області на мотоцикл МТ «ДНЕПР 11» темно-синього кольору, без сидіння, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ: мотоцикл МТ «ДНЕПР 11» темно-синього кольору, без сидіння д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , і знаходиться під зберігальною розпискою у власника ОСОБА_5 , залишити останній як власнику ( а.с. 40).

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя