Справа № 165/2229/18 Провадження №11-кп/802/342/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Локачинського районного суду Волинської області 16 червня 2020 року, щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, не працює, судимого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.07.2018 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки,

засуджено за:

- ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду від 19.07.2018 року, та призначене ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання 14 березня 2019 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 , термін перебування під вартою з 14 березня 2019 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Волинської філії до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ПАТ «Укртелеком» в особі Волинської філії 28656 (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 93 коп. завданої майнової шкоди.

Вироком також вирішено питання про арешт майна, речові докази та процесуальні витрати за проведення експертиз.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 25 липня 2018 року близько 00 год. 40 хв. діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, перелізши через ворота, проник на подвір`я будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та в подальшому шляхом відкриття дверей проник всередину підсобного приміщення, звідки намагався, повторно, таємно викрасти емальовану каструлю чорного кольору ємкістю 30 л, вартістю 19,71 грн., емальовану каструлю темно-червоного кольору ємкістю 15 л, вартістю 167,50 грн., а також електричний кабель типу «КСША 1х4х0,6», довжиною 21,2 м, вартістю 131,02 грн., які на праві приватної власності належали ОСОБА_11 , однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені працівниками поліції.

06 січня 2019 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проник у підсобне приміщення, розташоване у АДРЕСА_3 , звідки, повторно, таємно викрав дві арматури, діаметром 12 мм, довжиною 2,5 м та 2,6 м, вартістю 24 грн. за 1м.пог. на загальну суму 122,4 грн., сімнадцять арматур, діаметром 10 мм, довжиною одна 2,5 м, шість - довжиною 1,8 м, десять довжиною 1,1 м, вартістю 18 грн. за 1м.пог., на загальну суму 437,4 грн., одну арматуру, діаметром 8 мм, довжиною 3 м, вартістю 11 грн. за 1м.пог. на загальну суму 33 грн., садову лійку, вартість якої згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 224 від 24.04.2019 становить 200 грн., кухонну мийку, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 224 від 24.04.2019 становить 333,33 грн., візок кустарного виробництва, вартістю 200 грн, металеву ручку обгортувача, вартістю 50 грн., два металеві стовпчики з профілю, вартість кожного згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 224 від 24.04.2019 становить 187,78 грн., на загальну суму 375,56 грн., металеву бочку вартістю 200 грн., металеву трубу довжиною 2м, вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 2001,69 грн.

Крім того, у період часу з 02 лютого 2019 року до 10 год. 00 хв. 04 лютого 2019 року він же, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник у дачний будинок АДРЕСА_4 , звідки, повторно, таємно викрав три металеві основи стільців, вартість одного згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 221 від 22.04.2019 становить 125 грн., на загальну суму 375 грн., садові граблі, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 221 від 22.04.2019 становить 110 грн, городню сапу, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 221 від 22.04.2019 становить 83,33 грн., металеву трубу, довжиною 25 м, вартість одного погонного метра якої згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 221 від 22.04.2019 становить 22,27 грн, на загальну суму 556,75 грн., п`ять кранів вартістю 40 грн. кожен, на загальну суму 200 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1325,08 грн.

Також, у період з 27 листопада 2018 року до 10 год. 00 хв. 26 лютого 2019 року ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження стіни, проник у підсобне приміщення, розташоване на території дачної ділянки АДРЕСА_5 , звідки, повторно, таємно викрав чотири металеві ніжки до лавки, вартістю 50 грн. кожна, на загальну суму 200 грн., дванадцять металевих стовпчиків, вартість одного згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №222 від 25.04.2019 становить 66,66 грн., на загальну суму 799,92 грн., три металеві кастрюлі ємкістю 40 л, вартість однієї згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 621,67 грн. кожна, на загальну суму 1865,01 грн., шланг для поливу довжиною 20 м, вартістю 200 грн., металеву сітку з арматури, вартістю 150 грн., вісім кутників, вартістю 37,5 грн. кожен, на загальну суму 300 грн., розпушувач грядок, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 124,07 грн., пасатижі, вартість яких згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 84,67 грн, молоток, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 50 грн., пилку садову, вартість якої згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 40 грн., напилок, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 20 грн., дві сітки, вартістю 20 грн. кожна на загальну суму 40 грн., драбину, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 становить 666,67 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 4540,34 грн.

Крім цього, у період часу з 01 лютого 2019 року до 13 год. 00 хв. 19 березня 2019 року він, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження дверної рами, проник у дачний будинок АДРЕСА_6 , звідки, повторно, таємно викрав дві сапи, вартість однієї згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 становить 89,33 грн., на загальну суму 178,66 грн., дві лопати, вартість однієї згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 становить 169,33 грн., на загальну суму 338,66 грн., розпушувач землі, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 становить 63,33 грн., секатор садовий, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 становить 193,33 грн., відро пластикове, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 становить 33,03 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 807,01 грн.

20 лютого 2019 року близько 19 год. 10 хв. ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи в приміщенні супермаркету "Вопак №1306", що за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, пр. Перемоги, 2-а, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав пляшку лікеру марки "Sheridan's" ємкістю 0,5 л, чим спричинив ТзОВ "ПАККО Холдинг" супермаркет "Вопак №1306" майнову шкоду на загальну суму 513,50 грн.

Також 25 лютого 2019 року близько 13 год. 50 хв він, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи в приміщені супермаркету "Вопак №1306", що за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, пр. Перемоги, 2-а, шляхом вільного доступу, повторно, таємно намагався викрасти, пляшку лікеру марки "Sheridan's", ємкістю 0,7 л, вартістю 686, 10 грн., що належить ТзОВ "ПАККО Холдинг" супермаркет "Вопак №1306", однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені працівником служби охорони вказаного магазину.

05 березня 2019 року близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у провулку Березовому у м. Нововолинськ, діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, таємно, шляхом відрізання від протягнутої телефонної лінії, викрав 320м багатопарного телефонного кабелю ТПП-30х2х0,4 та 320м металевого дроту СТ-3, вартість яких згідно з висновком товарознавчої експертизи №272 від 13.05.2019 становить відповідно 8979,20 грн. та 321,66 грн., чим спричинив Волинській філії ПАТ "Укртелеком" матеріальну шкоду на загальну суму 9300,86 грн.

13 березня 2019 року близько 16 год. він же, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, перебуваючи поряд з територією Нововолинської філії ПАТ «Волиньгаз», що розташована у м. Нововолинську по вул. Княгині Ольги, 56, шляхом демонтажу намагався, повторно, таємно викрасти дві секції металевого паркану, який належить ПАТ «Волиньгаз», вартість якого станом на 13.03.2019 становить 410 грн., однак не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені працівниками підприємства.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу в якій оскаржує його у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції змінити, а провадження у справі щодо ОСОБА_7 за епізодом замаху на вчинення крадіжки 25.07.2018 року в потерпілого ОСОБА_11 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і тим, що вичерпані можливості їх отримання. Виключити з обтяжуючих покарання обставин вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів. Призначене покарання змінити, зменшивши його відповідно до тяжкості вчиненого та особи обвинуваченого, з урахуванням пом`якшуючих обставин, і зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 березня 2019 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційний суд потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , представники ТЗОВ ПАККО Холдинг, ПАТ «Волиньгаз», ПАТ «Укртелеком», не з`явились, хоча повідомлялись неодноразово належним чином про час і місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисників, які апеляційну скаргу підтримали та просили їх задовольнити, міркування прокурора, який апеляційну скаргу сторони захисту заперечив, оскільки вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню :1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення .

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, місцевий суд проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Обставини, встановлені у вироку, ґрунтуються на повному, всебічному та неупередженому дослідженні доказів, зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково, а саме: у викраденні лікеру марки "Sheridan's" з приміщення супермаркету "Вопак №1306" 20 та 25 лютого 2019 року свою вину визнав. В решті злочинів свою причетність до їх вчинення заперечував, посилаючись, що визнавальні покази по решті епізодах були надані ним під впливом працівників поліції, які погрожували, що заберуть у нього квартиру, а також створять кращі умови відбування покарання, яке йому загрожує у виді позбавлення волі, позаяк він вчинив злочини в період іспитового строку. Пояснив, що перед проведенням слідчих експериментів працівниками поліції йому було показано місця крадіжок та розказано про речі, які були викрадені на дачних масивах та по епізоду щодо викрадення кабеля у ПАТ "Укртелеком". Щодо крадіжки секцій металевого паркана свою вину заперечує також, своє перебування біля території ПАТ «Волиньгаз» пояснив збиранням ним металобрухту. По епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 пояснив, що знаходився на території його домогосподарства, позаяк хотів назбирати яблук.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим по епізодах щодо викрадення лікеру марки "Sheridan's" з приміщення супермаркету "Вопак №1306", вина ОСОБА_7 у вчиненні даних злочинів підтверджується наступними доказами, які були у повній мірі досліджені судом першої інстанції в ході судового розгляду:

- протоколом огляду приміщення від 26.02.2019 року та додатком до нього - диском DVD - R з відеозаписами із камер відеоспостереження в приміщенні супермаркету "Вопак №1306", з яких вбачається, яким чином ОСОБА_7 вчиняв крадіжки лікеру 20 та 25 лютого 2019 року та 25.02.2019 року був затриманий охоронцем супермаркету (а.с.208-209 том 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2019 року та довідкою до нього (а.с.212-213 том 2);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 117 від 04.03.2019 року (а.с.219-220 том 2).

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інших злочинів не визнав, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які були у повній мірі досліджені судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Зокрема за епізодом викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 , у суді першої інстанції допитувалася свідок ОСОБА_17 , яка показала, що про крадіжку майна із території домогосподарства в АДРЕСА_2 , що належало їй та яке вона подарувала своєму сину ОСОБА_11 , вона дізналася від сусідки. Зазначила, що на гаражі та сараї домогосподарства були навісні замки. Однак, коли вона приїхала на місце події, двері в сарай були відчинені, біля нього стояли дві каструлі металеві, кабель та інше майно, походження яких їй невідоме.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_18 , дав покази, що 25.07.2018 року в нічну пору доби він перебував на добовому чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції та отримав повідомлення про вчинення крадіжки по АДРЕСА_2 . На території будинковолодіння за вказаною адресою був затриманий ОСОБА_7 , в рюкзаку якого виявлено інструменти: викрутка, зубило, пласкогубці. У зв`язку із зазначеним на місце події була викликана слідчо-оперативна група. Зазначив, що він особисто на територію будинковолодіння не заходив, позаяк біля території будинку була ще особа, яка на його думку могла бути причетна до вчинення крадіжки.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_19 показав, що в той день він перебував в складі групи реагування патрульної поліції разом із ОСОБА_18 . Після того, як надійшло повідомлення про вчинення крадіжки за адресою: АДРЕСА_2 , вони приїхали за вказаною адресою, де на території будинковолодіння ним було виявлено ОСОБА_7 , на плечах якого був рюкзак, в руках ліхтарик, в серцевині замка гаража був закручений шуруп. ОСОБА_7 показав вміст рюкзака, в якому були шурупи, ідентичні закрученому в замку. На території будинковолодіння були дві каструлі, кабель, що були вилучені працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_20 , надав суду покази, що влітку 2018 року в нічну пору зустрів ОСОБА_7 ще з однією особою на ім`я ОСОБА_21 в АДРЕСА_2 , він попередив даних осіб, щоб не вчиняли будь-яких протиправних дій. Однак, через деякий період часу він побачив як ОСОБА_7 перестрибнув через паркан будинковолодіння його сусідів, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції. Працівник поліції та він особисто затримали обвинуваченого на території будинковолодіння, останній знаходився біля гаража та, на думку свідка, намагався відкрити гараж. Крім того, був відкритий сарай та з нього витягнуті каструлі та ще деякі речі. Ствердив, що ніхто інший, зокрема, працівники поліції, він особисто, вказані речі із сараю не витягували.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом від 25.07.2018 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 (а.с. 74 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 25.07.2018 року з фотознімками, яким зафіксовано, зокрема, вигляд навісного замка дверей гаражного приміщення, в якому міститься шуруп, ідентичний тим, що знаходились в особистих речах ОСОБА_7 (а.с.75-77 том 2);

- протоколом огляду місцевості за адресою: АДРЕСА_2 з фототаблицями (а.с.78-79 том 2);

- протоколом огляду предметів від 06.08.2018 року, вилучених працівниками поліції в ході проведення огляду місцевості від 25.07.2018 року з фототаблицями (а.с.80-82 том 2);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 445 від 09.08.2018 року з ілюстративними таблицями (а.с.85-89 том 2);

- протоколом огляду предметів від 06.08.2018 року, а саме: особистих речей, вилучених працівниками поліції у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведенння огляду місцевості від 25.07.2018 року з фототаблицями (а.с.91-93 том 2).

Наведеними та оціненими в сукупності доказами повністю спростовуються пояснення обвинуваченого при апеляційному розгляді щодо проникнення ним на територію будинковолодіння ОСОБА_11 лише з метою назбирати яблук, оскільки беззаперечно встановлено, що обвинувачений був затриманий саме біля приміщення гаража, при цьому в його рюкзаку був набір необхідних для проникнення інструментів, виявлення на місці майна потерпілого, яке до цього знаходилося в приміщенні сараю. Ці обставини підтверджував обвинувачений і при проведенні з ним відповідних слідчих дій і свідки при судовому розгляді справи.

Щодо епізоду викрадення майна у потерпілого ОСОБА_12 вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який в суді першої інстанції ствердив, 06.01.2019 року йому подзвонила сусідка та повідомила, що на його дачній ділянці знаходиться стороння особа. Коли він прийшов, виявив зламані двері в підсобному приміщенні дачі, а також замок та відсутність речей, зокрема, візок власного виробництва, кухонну мийку, металеві труби, тощо, повний перелік яких він вказав працівникам поліції. На наступний день він знайшов викрадені у нього речі в пункті прийому металобрухту, пізніше забрав їх.

Свідок ОСОБА_22 надав суду покази, що взимку 2019 року обвинувачений приносив йому металобрухт, зокрема, металеві прути, бочку, кухонну мийку, візок кустарного виробництва, які він купив в ОСОБА_7 за ціною металобрухту на той час. Пізніше ці речі забрав їх власник, який прийшов до нього із працівниками поліції.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом від 06.01.2019 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 (а.с. 116 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 06.01.2019 року з ілюстративними таблицями (а.с.117-118 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 06.01.2019 року, а саме: пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_7 , з фототаблицею (а.с.120-121 том 2);

- розпискою про добровільну видачу ОСОБА_22 п`яти металевих прутів арматури, металевої синьої бочки, металевого саморобного візка, кухонної мийки, загальною масою 42,3 кг, які він придбав у знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_23 (а.с.122 том 2);

- протоколом огляду предметів, виданих ОСОБА_22 (а.с.123 том 2);

- протоколом додаткового огляду предметів від 15.04.2019 року з фото таблицями (а.с.125-126 том 2);

- висновком товарознавчої експертизи №224 від 24.04.2019 року з додатками (а.с.129-132 том 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.01.2019 року, згідно з яким ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка пропонувала йому 06.01.2019 року придбати у нього металобрухт, та довідкою до нього (а.с.134-135 том 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 12.04.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 262-264 том 2).

По епізоду, де потерпілою є ОСОБА_13 то вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується наступними доказами:

Показаннями потерпілої ОСОБА_13 , яка підтвердила факт викрадення речей із дачі, що їй належить та знаходиться під АДРЕСА_4 . При цьому пояснила, що злочинцем було зірвано замок із хвіртки паркана, яким огороджена дача, а також із підсобного приміщення та сараю. Після виявлення крадіжки речей вона викликала працівників поліції, яким зазначила перелік таких речей. Вказала, що під час проведення слідчої дії за її участі та участі обвинуваченого, останній добре орієнтувався на території її дачі та вказав як викрадав майно.

Такі показання потерпілої підтверджуються і іншими належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції письмовими доказами:

- протоколом від 04.02.2019 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_13 (а.с. 140 том 2);

- протоколом огляду приміщення від 04.02.2019 року з ілюстративними таблицями, під час якого вилучено слід низу взуття (а.с.141-142 том 2);

- висновком товарознавчої експертизи від 22.04.2019 року № 221 з додатками (а.с.144-148 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 11.03.2019 року (а.с.152-153 том 2);

- висновком трасологічної експертизи № 173 від 25.04.2019 року, відповідно до якого слід низу взуття, зафіксований на гіпсовий зліпок, вилучений в ході огляду місця події 04.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , що придатний до ідентифікації, - залишений кросівком на ліву ногу, що був вилучений у гр. ОСОБА_7 (а.с.155-162 том 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 12.04.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_13 (а.с. 262-264 том 2).

За епізодом викрадення майна у потерпілого ОСОБА_14 вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується такими доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який у суді першої інстанції показав, що в лютому 2019 року він прийшов на дачу, що йому належить, та виявив крадіжку ряду речей, перелік яких вказав працівникам поліції. При цьому пояснив, що речі були викрадені з підсобного приміщення шляхом пошкодження стіни разом з дверима, чим завдано йому значних збитків. Підтвердив факт проведення слідчого експерименту за участі його та обвинуваченого, під час якого останній не заперечував своєї вини у вчиненні даної крадіжки.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом від 26.02.2019 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 (а.с. 169 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 26.02.2019 року з ілюстративними таблицями (а.с.170-171 том 2);

- висновком товарознавчої експертизи № 222 від 25.04.2019 року з додатками (а.с.173 -180 том 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 12.04.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_14 (а.с. 262-264 том 2).

По епізоду, де потерпілим є ОСОБА_15 , вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_15 , який у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що навесні 2019 року він виявив крадіжку майна на території власної дачі, перелік якого він вказав працівникам поліції. Зазначив, що зловмисниками були пошкоджені двері його дачі, а також вибите вікно, викрадені речі знаходились в приміщенні дачі, яка була закрита на замок та огороджена парканом.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом від 19.03.2019 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 (а.с.186 том 2);

- протоколом огляду приміщення з ілюстративними таблицями до нього від 19.03.2019 року, під час якого вилучено слід низу взуття та викрутку (а.с. 187-189 т.2);

- протоколом огляду предмету від 19.03.2019 року (а.с.190 том 2);

- висновком товарознавчої експертизи № 223 від 17.04.2019 року з додатком (а.с.193-198 том 2);

- висновком трасологічної експертизи № 173 від 25.04.2019 року, відповідно до якого слід низу взуття, зафіксований на гіпсовий зліпок, вилучений в ході огляду місця події 19.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_6 , що придатний до ідентифікації, - залишений кросівком на ліву ногу, що був вилучений у гр. ОСОБА_7 (а.с.155-162 том 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 12.04.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_15 (а.с. 262-264 том 2).

Щодо епізоду викрадення майна у потерпілої особи ПАТ «Волиньгаз», вина обвинуваченого повністю підтверджується наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що працює у Нововолинській філії ПАТ «Волиньгаз». Перебуваючи на роботі, орієнтовно о 17 год. вона виглянула у вікно і побачила, як двоє чоловіків демонтують частину секції паркану ПАТ «Волиньгаз», про що вона одразу повідомила головного інженера товариства, у зв`язку з чим працівники ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вийшли на місце події для того, щоб припинити протиправні дії.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що ОСОБА_24 повідомила йому про те, що невідомі особи ламають паркан товариства, після чого він вийшов до місця події та побачив, що одного прольоту паркану не вистачає, неподалік побачив хлопців, як пішли, залишивши мішок із металобрухтом. Через деякий час один з них повернувся з метою забрати даний металобрухт, однак він разом з іншими працівниками ПАТ «Волиньгаз» не віддали його, позаяк серед даного металобрухту були металеві труби, зовні схожі на частини огорожі паркану ПАТ «Волиньгаз» із свіжими слідами демонтажу. Зазначив, що особа, яка повернулася за металобрухтом, це ОСОБА_7 . Крім того, по речах, у яких був останній одягнутий, він ідентифікував його як чоловіка, що здійснював демонтаж частини паркана.

Свідок ОСОБА_25 також пояснив, що він разом із ОСОБА_26 виходили на місце події, бачили групу людей, які несли металобрухт. Після того, як вони гукнули їх, останні залишили металобрухт та пішли. Однак, через деякий час один із чоловіків повернувся, це був ОСОБА_7 , намагався забрати металобрухт, пояснюючи, що це його речі, однак вони не віддали його, пояснивши тим, що викликали працівників поліції. Зазначив, що на паркані були сліди свіжо виламаних двох труб з нього.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 13.03.2019 року в післяобідню пору доби працівник ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_24 побачила як вчиняється крадіжка металевих частин паркану ПАТ «Волиньгаз», вони підійшли до місця вчинення крадіжки, побачили як від них віддаляється група осіб, пізніше один з них повернувся це був обвинувачений. Після чого було викликано працівників поліції.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- відношенням ПАТ «Волиньгаз» з повідомленням про вчинення злочину (а.с.226 том 2);

- протоколом огляду місцевості від 13.03.2019 року з фототаблицями (а.с.229- 232 том 2);

- протоколом огляду предметів від 14.03.2019 року з фототаблицями (а.с.233-234 том 2);

- висновком товарознавчої експертизи № 165 від 21.03.2019 року з додатками (а.с.238-240 том 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2019 року з додатком №1 та довідкою до нього, відповідно до якого ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка намагалася вкрасти частини металевого паркану ПАТ «Волиньгаз» (а.с.242-244 том 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2019 року з додатком №1 та довідкою до нього, відповідно до якого ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка намагалася вкрасти частини металевого паркану ПАТ «Волиньгаз» (а.с.245-247 том 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2019 року з додатком №1 та довідкою до нього, відповідно до якого ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка намагалася вкрасти частини металевого паркану ПАТ «Волиньгаз» (а.с.248-250 том 2).

За епізодом де потерпілою особою є ПАТ «Укртелеком», вина ОСОБА_7 підтверджується такими доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_28 , яка у суді першої інстанції пояснила, що 05.03.2019 року від головного інженера ПАТ «Укртелеком» надійшла інформація про викрадення кабеля, належного товариству, про що вона повідомила працівників поліції. Нею було здійснено виїзд на місце події, де було проведено заміри викраденого кабелю марки ТПП 30х2х0,4 та дроту СТ-3. На місці події між опорами висіли куски обрізаного кабелю, які знищено, оскільки вони не придатні до використання. Внаслідок вчинення крадіжки підприємства та житлові будинки поблизу місця події залишилися без зв`язку, абоненти на даний час не користуються послугами ПАТ «Укртелеком», позаяк роботи по відновленню не проведені за браком коштів, товариство несе збитки, оскільки шкода, завдана злочином, не відшкодована.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що обвинувачений приносив йому мідний дріт без ізоляції, останній зазначав, що знайшов його. Він придбав у нього даний дріт орієнтовно за 100-150 грн.

Крім того, вина ОСОБА_7 за вказаним епізодом також підтверджується письмовими доказами:

- заявою начальника СЛД №3 РЦТ №114 Волинської філії ПАТ «Укртелеком» від 05.03.2019 року про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 32 том 3);

- протоколом огляду місцевості з фототаблицями до нього від 05.03.2019 року (а.с. 37-39 том 3);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.05.2019 року з фототаблицями, відповідно до якого ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка на початку березня 2019 року продала йому мідні дроти (а.с. 41-42 том 3);

- висновком товарознавчої експертизи № 272 від 13.05.2019 року з додатком (а.с.57- 60 том 3);

- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 17.05.2019 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника (а.с. 52-54 том 3).

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , що слідчі експерименти проводилися під психологічним тиском працівників поліції, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи судом першої інстанції були допитані потерпілі, які вказували про те, що під час проведення слідчих експериментів, які були проведені за місцем проживання та на території будинковолодінь останніх, обвинувачений добре орієнтувався у розташуванні об`єктів у місці викрадення де знаходилися певні речі та без будь якого тиску зі сторони працівників поліції показував, яким саме чином він проникав на вказані території і викрадав вказані речі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що справа про обвинувачення ОСОБА_7 була направлена в суд першої інстанції, ще 31 серпня 2018 року і обвинувачений не був позбавлений права, як учасник кримінального провадження вживати заходів щодо порушення на його думку прав і звернутися до відповідних правоохоронних органів, зокрема Державного бюро розслідувань із заявою щодо неправомірних дій працівників поліції, щодо застосування до останнього недозволених методів при досудовому розслідуванні вказаного кримінального провадження. Однак ні обвинувачений маючи і користуючись таким правом, ні захисники в даному засіданні, ні попередні захисники до вказаних органів не зверталися, що відповідно підтверджується інформацією, яка була надана на запит начальника відділу організації і забезпечення підтримання публічного обвинувачення в суді обласної прокуратури Ользі ПЛЕЧІЙ, з якої було встановлено, що відділом нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях, інших заходів примусового характеру у місцях несвободи, а також пробації обласної прокуратури упродовж 2022 та поточного 2023 років процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях за заявами ОСОБА_7 за фактами неправомірних методів досудового розслідування працівниками Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, а саме здійснення тиску під час проведення слідчих, процесуальних дій та примушувань давати показання не проводилося, що в свою чергу спростовує доводи обвинуваченого щодо здійснення на нього тиску з боку працівників поліції.

Крім того, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_7 вказав, що саме керівник органу поліції пояснював йому під час розмови щоб він добровільно все розповів і показав на місцевості про вчиненні ним крадіжки у зв`язку з чим пом`якшить свою відповідальність. Свідки про те, що йому працівники поліції до проведення відповідних слідчих дій показували і розповідали звідки і яке майно викрадене, немає. Отже такі доводи обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів слідства є такими, що не знайшли свого підтвердження як в суді першої так і апеляційної інстанції.

Водночас, слід зазначити, що слідчий експеримент по епізоду, де потерпілою особою є ПАТ «Укртелеком» був проведений за участю захисника, який маючи юридичну освіту жодним чином не повідомляв про здійснення такого тиску працівниками поліції навіть на передодні слідчого експерименту. В протоколах проведення слідчих експериментів жодних заяв, зауважень від обвинуваченого чи захисника (по епізоду, де потерпілою особою є ПАТ «Укртелеком») які були присутні під час слідчих експериментів не було. Також відсутні жодні зауваження при відкритті матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані докази були отримані в законний спосіб, тобто у порядку передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано поклав вищевказані документальні та інші докази, які на думку апеляційного суду є послідовними та узгоджуються між собою, а також містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню, в основу вироку, як такі, що вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, навівши при цьому переконливі мотиви свого рішення.

Водночас, апеляційний суд критично відноситься до доводів сторони захисту в тій частині, що матеріали провадження не містять доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки, вони суперечать дослідженим доказам у справі, не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, а тому відповідно розцінюються як намагання уникнути чи пом`якшити відповідальності за вчинене.

Проаналізувавши вищевказані докази колегія суддів вважає, що ними доводяться обставини, які підлягають доказуванню в порядку ст.91 КПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.85, 86 КПК України.

Разом з тим, стороною захисту в апеляційній скарзі ставиться питання про зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 в строк покарання термін попереднього ув`язнення, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Проте, такі доводи не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно до вимог ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання передбачено в ч.5 ст.72 КК України.

Відповідно до правового висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі №663/537/17, положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

У разі вчинення злочину особою до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч.5 ст.72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою злочину, як це зазначено у ч.ч.2 і 3 ст.4 КК України.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив в даному кримінальному провадженні злочини в період з 25 липня 2018 року по березень 2019 року, тобто після 20 червня 2017 року, тому під час зарахування обвинуваченому ОСОБА_7 попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає саме ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, яка і була застосована судом першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону № 838-VIII), а саме зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є недопустимим.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , - рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, то вони заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого було визнано рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Однак, з матеріалів кримінального провадження слідує, що такі обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини йому в обвинувачення не ставилися.

Вимогами ч.1 ст.337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Однак, суд першої інстанції в порушення вищенаведених вимог кримінального процесуального закону вийшов за межі висунутого ОСОБА_7 обвинувачення відповідно до обвинувального акта, оскільки визнав обставинами, які обтяжують його покарання, котрі відсутні в обвинувальному акті.

Тому з мотивувальної частини вироку суду підлягають виключенню обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Щодо міри призначеного обвинуваченому покарання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зі змісту апеляційної скарги убачається, що сторона захисту фактично порушує питання про недотримання судом першої інстанції визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання, які пов`язані з суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких і тяжких, внаслідок яких заподіяно збитків потерпілим, поведінку обвинуваченого після їх вчинення, особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, хоча працездатний, раніше притягався до кримінальної відповідальності, знаходиться на консультативному обліку у лікаря-нарколога, на диспансерному обліку в лікаря - психіатра не перебуває, тобто дотримався вимог статей 65-67 КК України.

Водночас, суд першої інстанції взяв до уваги і позицію потерпілих та їх представників, які просили покарати обвинуваченого за вчинене.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, місцевий суд відніс часткове сприяння розкриттю злочину, що підтверджується визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів по епізодах, де потерпілою особою є ТзОВ «ПАККО Холдинг».

Водночас, обставини, які обтяжують покарання апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, суд першої інстанції врахував і ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив нові умисні злочини під час іспитового строку, встановленого йому вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.07.2018 року, а тому призначив ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи вищенаведене, а також і виключення обтяжуючих покарання обставин, апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та його міри суд першої інстанції дотримався вимог закону та в повній мірі врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного і інші обставини кримінального провадження. При цьому, місцевий суд у своєму вироку навів переконливі доводи про необхідність призначення саме такого покарання, яке обрано оскаржуваним рішенням.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі сторони захисту, апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу сторони захисту такою, що підлягає до задоволення частково, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 зміні в частині виключення з мотивувальної частини вироку обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області 29 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку з обставин, що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді