Справа № 308/6454/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 18.01.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Камінь-Каширський, Волинська область, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , одруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 18.01.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2023 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник не заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у підготовче засідання не з`явилися, при цьому подали заяви, згідно з якими просять проводити підготовчий розгляд без їх участі, оскільки у зв`язку із зайнятістю не можуть прибути у судове засідання, зазначивши, що цивільний позов заявляти не бажають.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений у відповідності з вимогами КПК України і поверненню прокурору не підлягає. Провадження за обвинувальним актом підсудне Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Сторони кримінального провадження клопотань щодо прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не заявили.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, так як обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, є раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 17.01.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 23.01.2023, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 07.02.2023, протоколом огляду місця події від 07.02.2023, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.02.2023, протоколом огляду відеозапису від 16.02.2023. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, прокурор вказує, що обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не надається можливим.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 ніде не працює, а відтак його майновий стан залишається незадовільним, той факт, що у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000200 від 22.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відносно нього вже обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави, після якого він вчинив новий корисливий злочин проти власності, тому, на думку прокурора, відносно обвинуваченого не представляється можливим обрати запобіжний захід у виді застави. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту також не надається можливим, оскільки він, будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, вчинив новий корисливим злочин під час випробувального терміну, розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений ним тяжкий злочин ОСОБА_4 може переховуватися від слідства і суду. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та є недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам, порівняно із запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав, прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Прокурор зауважує, що відповідно до вимог ст. 184 КПК України встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового слідства, слідства, що підтверджується тим, що він вчинив злочин під час випробувального терміну та обвинувачується у новому умисному корисливому тяжкому злочині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь, що підтверджується тим, що останньому відомі прізвища та адреси проживання свідків та потерпілих, оскільки він підтримував дружні відносини з потерпілим ОСОБА_9 , а тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватися з потерпілою та свідками, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілих даного кримінального провадження; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, а також те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, вчинені ОСОБА_4 з корисливих мотивів, відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, враховуючи, що майновий стан ОСОБА_4 залишається незадовільним, оскільки він ніде не працює, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам переховуватися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від надання правдивих свідчень, з метою запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам, а тому прокурор просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на шістдесят днів.

Прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні, та просив задовольнити.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти клопотання прокурора про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник у підготовчому судовому засіданні з урахування думки обвинуваченого не заперечив проти клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Як встановлено судом, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2023 (справа № 308/4538/23) відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 12 год. 45 хв. 13.04.2023 до 24.05.2023, включно. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 грн. У разі внесення застави поставлено покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000066, та на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, який одружений, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого, який не працює та немає постійного джерела доходу, є раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.05.2022 (справа № 308/2746/22) за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, тобто у даному кримінальному провадженні йому інкримінується вчинення нових злочинів, вчинених під час іспитового строку.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що на даний час потерпілі та свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту не досліджено, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер інкримінованого діяння, шляхом їх залякування з метою змінити покази в суді; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений постійного місця роботи та джерела доходу постійного немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, суд вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочинів, а також даних про особу обвинуваченого та ризиків, встановлених судом, йому слід визначити заставу в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), відповідно становить 161040 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого не вбачається.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом на даному етапі не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 18.01.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до судового розгляду на 31 травня 2023 року о 16 год. 00 хв. у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою: вул. Загорська, 53, м. Ужгород.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали закінчується 21 липня 2023 року, включно.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого, у разі внесення застави визначити до 21 липня 2023 року, включно.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала у частині обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 25 травня 2023 року о 16 год. 00 хв.

Головуюча ОСОБА_1