Справа №127/8820/23
Провадження №1-в/127/164/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 29.03.2023 року надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність, в якій останній вказує наступне. Ухвалою Тернопільського обласного суду від 18.05.2001 року йому призначено відбувати довічне позбавлення волі в тюрмі суворого режиму. На даний час термін «тюрма суворого режиму» не використовується. Він відбуває покарання у виправній колонії максимального рівня безпеки. На підставі цього, ОСОБА_5 просить суд привести вирок у відповідність до термінології, якою користуються суди на даний час.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви.

Захисник ОСОБА_4 заяву підтримала.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши заяву та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 засуджений вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 року за п. «а», п. «г», п. «і» ст. 93, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 229-6, ст. 69, ст. 42 КК України до довічного позбавлення волі у виправно-трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою Верховного Суду України від 12.12.2000 року вирок відносно ОСОБА_5 в частині засудження за ч. 1 ст. 222 КК України скасовано та в цій частині на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутністю складу злочину, закрито. В решті вирок залишений без змін, зазначено, що ОСОБА_5 слід вважати засудженим за ст. 69, п. «а», п. «г», п. «і» ст. 93, ч. 1 ст. 229-6 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.04.2001 року вирок Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 року та ухвалу Верховного Суду України від 12.12.2000 року в частині призначеного ОСОБА_5 виду виправно-трудової колонії суворого режиму скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд.

Ухвалою Тернопільського обласного суду від 18.05.2001 року ОСОБА_5 призначено відбувати покарання у вигляді довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Враховуючи те, що заява ОСОБА_5 не мотивована, підстав для застосування до ОСОБА_5 закону, який скасовує чи пом`якшує його відповідальність та застосування іншої термінології немає, суд дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд вважає, що підстави приводити ухвалу Тернопільського обласного суду від 18.05.2001 року у відповідність з діючим законодавством відсутні, тому у заяві ОСОБА_5 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: