Cправа №505/2552/23
Провадження №1-кс/505/1008/2023
УХВАЛА

Іменем України

03.07.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовський міськрайонний суд Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, розлученого, військовозобов`язаного, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_1 ), фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 (колишня назва АДРЕСА_3 ), відповідно ст.89 КК України немаючого судимості,

- підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000549, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України

Так, згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і Міністерства оборони України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був неодноразово продовжений.

Так, 02.05.2023 набув чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Таким чином затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

Так, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановленому місці, не маючи постійного офіційного заробітку, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, достовірно знаючи про те, що раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_8 протягом тривалого часу займає посаду директора комунального підприємства «Міськсвітло» Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та будучи обізнаним про матеріальний стан сім`ї останнього, посягаючи на конституційні права та свободи громадянина України ОСОБА_8 , які затверджені ст.3 Конституції України: «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю», а також посягаючи на вимоги ст.28 Конституції України: «Кожен має право на повагу до його гідності», ст.29 Конституції України: «Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість», ст.30 Конституції України: «Кожному гарантується недоторканність житла», ст.32 Конституції України: «Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України», та інші національні та міжнародні нормативно-правові акти, що регулюють права на свободу та особисту недоторканість особи, в порушення вимог ст.68 Конституції України: «Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей», вирішив вчинити дії, направлені на вимагання чужого майна у вигляді грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, які на думку ОСОБА_7 , могли дискредитувати ОСОБА_8 як керівника КП «Міськсвітло», так і громадянина в суспільстві, та розголошення яких для останнього було не бажаним та ганебним, та які ОСОБА_8 бажав зберегти в таємниці.

Реалізуючи свій злочинний умисел 02.06.2023, у невстановлений слідством час, ОСОБА_9 створив публікацію компрометуючого та негативного характеру відносно ОСОБА_8 з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_5», яку опублікував на своєму YouTube-каналі « ОСОБА_10 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 та на Інтернет сторінці соціальної мережі «Фейсбук» - ОСОБА_10 : ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_1 , яка також містила фото території приватного домоволодіння, де мешкає ОСОБА_8 , та його особистого автотранспорту.

У публікації ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_8 , не маючи вищої освіти, займає посаду директора комунального підприємства всупереч законодавству, а також те, що при закупівлі КП «Міськсвітло» вуличних ліхтарів начебто завищено їх вартість, а також те, що наявність приватного будинку та декількох автомобілів не відповідає доходам останнього, чим створив негативний образ ОСОБА_8 , як директора комунального підприємства, який начебто скоює злочини, пов`язані з виконанням посадових обов`язків та начебто привласнює бюджетні кошти.

В подальшому, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, 04.06.2023 близько об 11 годині 00 хвилин, зустрівши на території Подільського міського ринку сина потерпілого ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_11 , будучи впевненим у тому, що ОСОБА_8 переглянув публікацію з назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_5», у рішучій формі запропонував останньому, щоб його батько ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 20-25 тисяч гривень та у подальшому передавав вищезазначену суму один раз на квартал на систематичній основі. Якщо така вимога буде виконана, то

ОСОБА_7 не буде вчиняти дій, направлених на продовження компрометування та дискредитацію ОСОБА_8 як директора КП «Міськсвітло» так і громадянина в суспільстві.

На підтвердження реальності своїх дій, направлених на вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 , та схиляння останнього повірити в реальність погроз щодо подальшого опублікування в соціальних мережах інформації компрометуючого та негативного характеру, 05.06.2023, у денний час доби, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_7 , за допомогою свого мобільного телефону через месенджер «Telegram-канал» в мережі «Інтернет» в особисті повідомлення надіслав ОСОБА_11 текстове повідомлення, в якому висловив погрозу надати компрометуючу інформацію відносно ОСОБА_8 виконувачу обов`язків Подільського міського голови, у разі не отримання від ОСОБА_8 грошових коштів.

Потерпілий ОСОБА_8 сприйняв погрози ОСОБА_7 як реальні, що в свою чергу надало можливість ОСОБА_7 здійснювати психологічний тиск, довівши ОСОБА_8 до пригніченого, подавленого та безпорадного стану, таким чином отримавши можливість маніпулювання поведінкою, діями та вчинками останнього.

Не бажаючи подальшого збирання та розповсюдження ОСОБА_7 неправдивої інформації, яка йому була відома чи могла стати відомою стосовно особистого чи професійного життя ОСОБА_8 , побоюючись необґрунтованої дискредитації, погодився на незаконні вимоги ОСОБА_7 щодо передачі останньому грошових коштів у сумі 25000 гривень.

Продовжуючи свої противоправні дії, направлені на незаконне вимагання грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, яке для ОСОБА_8 було не бажаним, та останній не бажав їх розголошення, та які фактично не відповідають дійсності, 20.06.2023 близько о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 з використанням месенджеру «WhatsApp» з номером мобільного оператора НОМЕР_2 , в процесі телефонної розмови призначив ОСОБА_11 зустріч біля магазину «Диален», який розташований поряд з багатоквартирним будинком №-3 по вулиця Корольова академіка в місті Подільську Одеської області, де під час зустрічі з останнім отримав від ОСОБА_11 частину раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 5000 гривень, які ОСОБА_11 , за вказівкою ОСОБА_7 , помістив до поштової скриньки, якою користується ОСОБА_7 , та яка розташована в під`їзді п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 .

Після чого, ОСОБА_7 наголосив ОСОБА_11 про необхідність передачі решти грошових коштів в сумі 20000 гривень в найближчий час за припинення ОСОБА_7 компрометуючих дій відносно ОСОБА_8 .

У подальшому, не бажаючи припиняти свої противоправні дії, направлені на незаконне вимагання грошових коштів, з погрозою розголошення відомостей, які для ОСОБА_8 було не бажаним, 23.06.2023 близько 19 години поруч з магазином «Диален», який розташований поряд з багатоквартирним будинком №-3 по вулиця Корольова академіка у місті Подільську, ОСОБА_7 під час зустрічі з ОСОБА_8 пообіцяв, що у разі виконання ОСОБА_8 раніше обговорених умов щодо передачі грошових коштів, він не буде у подальшому створювати перешкод у його роботі директором комунального підприємства КП «Міськсвітло».

ОСОБА_8 , будучи обізнаним про вказані обставини, продовжуючи сприймати погрози з боку ОСОБА_7 , як реальні, на вимогу та за вказівкою ОСОБА_7 29.06.2023 о 20 годині передав останньому другу частину раніше обумовленої суми грошових коштів, а саме 20000 гривень, купюрами по 500 гривень кожна, через свого сина ОСОБА_11 , які останній, за вказівкою та у присутності ОСОБА_7 помістив до поштової скриньки, якою користується ОСОБА_7 , та яка розташована в під`їзді п`ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 , та відноситься до квартири АДРЕСА_4 , де фактично мешкає ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою розголошення відомостей, які потерпілий та його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчиненої в умовах воєнного стану.

30.06.2023 о 19 годині 45 хвилини ОСОБА_7 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України.

01.07.2023 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

1) заявою ОСОБА_8 , про вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_7 ;

2) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який дав покази з приводу того, що ОСОБА_7 вимагає у нього гроші в сумі 20-25 тисяч гривень, при цьому, ОСОБА_7 , під час вимагання грошових коштів, погрожує розголошення відомостями, які компрометують ОСОБА_8 , як директора КП «Міськсвітло», в разі невиконання вимоги про передачу грошових коштів;

3) протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який дав покази аналогічні показам ОСОБА_8 , а також те, що ОСОБА_7 , саме через нього, при особистих зустрічах, здійснював погрози розголошення відомостей, які компрометують його батька ОСОБА_8 , як директора КП «Міськсвітло», в разі невиконання вимоги про передачу грошових коштів ;

4) оглядом мобільного телефону марки «IPhone 11 Pro» належного ОСОБА_11 , де відображено переписку з ОСОБА_7 ;

5) протоколом огляду публікації в YouTube - каналі на ім`я ОСОБА_10 : «ІНФОРМАЦІЯ_5»;

6) протоколом ідентифікації (помітки) грошових коштів від 29.06.2023, які були вручені ОСОБА_11 та помічені саме люмінесцентним порошком жовтого кольору;

7) протоколом огляду особи і вручення грошових коштів в сумі 20000 гривень;

8) допитами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які дали покази з приводу того, що раніше відомий їм ОСОБА_7 , під прикриттям здійснення громадської діяльності, вимагав у них гроші, погрожуючи розголошенням відомостей, які компрометують їх як посадових осіб або приватних підприємців, в разі невиконання вимоги про передачу грошових коштів;

9) допитами свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;

10) протоколом освідування затриманого ОСОБА_7 від 01.07.2023, в ході якого за допомогою ультрафіолетового фонаря на долонях рук та одягу виявлені сліди світіння жовтого кольору, які можуть виникнути тільки від контакту саме з люмінесцентним порошком жовтого кольору;

11) іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків передбачених:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від семи до дванадцяти років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_7 неодружений (розлучений), на утриманні немає малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, та не має постійного прибутку, тобто, фактично не має сталих соціальних зв`язків, що також дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

?п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що на даному етапі досудового розслідування, не встановлено місце знаходження та не вилучено деякі речі та предмети, які мають важливе значення як речові докази, для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а в разі обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у підозрюваного ОСОБА_7 з`являється можливість сховати, знищити, спотворити речові докази, які ще не вилучені в ході досудового розслідування або відтворити обстановку на свою користь;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - ризик можливого незаконно впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , яких ОСОБА_7 особисто знає, йому відомо їх місце проживання та місце роботи, а також свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які являються сусідами підозрюваного ОСОБА_7 , а також інших осіб, які встановлюються, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній, а також примусити вже допитаних свідків на досудовому розслідуванні, змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України - ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 веде посередній спосіб життя, ніде не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі відбував реальний строк покарання у місця позбавлення волі, має негативну характеристику та репутацію, схильний до провокацій, наклепу та перекручування фактів, зневажливо ставиться до органів влади, органів місцевого самоврядування та правоохоронних та судових органів, що вказує на можливість та наміри ОСОБА_7 перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово раніше засуджений за вчинення тяжких, насильницьких, корисливих злочинів. Не дивлячись на те, що судимості підозрюваного ОСОБА_7 зняті та погашені, але останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову підозрюється у вчиненні нового умисного, корисливого, насильницького особливо тяжкого кримінального правопорушення. Крім цього, враховуючи відсутність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного заробітку, останній може продовжувати вчинити нові тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення або продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до вимог ст.177 та ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду, впливу на потерпілу та свідків чи вчиненню інших кримінальних правопорушень. Запобіжні заходи у виді застави, особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення інших кримінальних правопорушень, ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду та впливу на потерпілого і свідків.

Суд вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є не можливим та недоцільним, оскільки не забезпечать у повній мірі запобіганням вищевказаних ризикам.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим обрати біль м`який запобіжний захід не можливо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_5 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, в межах строку досудового розслідування без визначення застави. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 є наявність уникнення ризиків передбачених п. 1, 2,3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість просив застосувати запобіжний більш м`ягкий запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу її підзахистному ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, натомість просила застосувати запобіжний захід у виді особистого зобовязання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000549, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

ОСОБА_7 затримано 30.06.2023 о 19 годині 45 хвилини, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, в порядку ст.208 КПК України.

01.07.2023 о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, тобто ОСОБА_7 не має тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування. Крім того, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_7 підозрюється, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_7 , що підтверджує ймовірність свідомої поза процесуальної поведінки останнього.

Суд з огляду на обставини, передбачені ст.178 КПК України, погодився з доводами прокурора та слідчого, що ризики, які є підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, на даний час існують.

Суд вважає, що ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду існує, зважаючи на те, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванатцяти років з конфіскацією майна, та обвинувачений обізнаний про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання у разі визнання його винним.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, суд вважає, ризик впливу на вказаних осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

При цьому, суд приймає до уваги стадію даного кримінального провадження, в межах якого свідки на даний час не допитані, та докази, на яких може ґрунтуватися або може спростовуватися обвинувачення судом ще не досліджені, у зв`язку із чим, з огляду на те, що підозрюваному інкриміноване скоєння кримінального правопорушення, наявний ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обставин, передбачених ст.194 КПК України.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую: вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця роботи.

З доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів на строк досудового розслідування із визначенням розміру застави, в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 200 (двухсот) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на 03.07.2023 становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.08.2023.

Керуючись ст.ст.176-178, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - терміном на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 год. 45 хв. 30 червня 2023 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, і закінчується 29.08.2023, в межах строку досудового розслідування.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 - розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 03.07.2023 становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі справі №505/2552/23 пр.№1-кс/505/1008/23, кримінальне провадження №-0000549 від 06.06.2023.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де остання буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_7 , підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваної з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, а саме: Одеська область, м.Подільськ;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, строком на 60 днів з дня внесення застави в межах строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1