УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000655 від 23.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зі слів має дитину, проходить військову службу ВЧ НОМЕР_1 на посаді сапера за мобілізацією, звання солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на організацію умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме підпалу автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 .

Потім, цього ж дня у невстановлений органом досудового розслідування час біля будівлі Одеської міської клінічної лікарні №1 за адресою: м.Одеса, вул.М`ясоїдівська,32, ОСОБА_4 з метою реалізації злочинного умислу запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 здійснити умисний підпал вказаного автомобіля марки за винагороду у розмірі 500 доларів США, на що останній погодився, після чого вони вступили в злочинну змову, направлену на вчинення цього умисного пошкодження даного автомобіля шляхом підпалу, розподіливши злочинні ролі наступним чином: ОСОБА_4 , будучи організатором вчинення злочину, пообіцяв надати ОСОБА_8 фотографію вказаного автомобіля та адресу його паркування, після чого ОСОБА_8 здійснить підпал цього автомобіля, за що ОСОБА_4 заплатить ОСОБА_8 500 доларів США.

16.04.2022 о 17:04 ОСОБА_4 з метою організації вчинення кримінального правопорушення направив фотографії даного автомобіля зі свого мобільного телефону з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 месенджером «Whats App» ОСОБА_8 на мобільний телефон останнього з сім-картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_4 з прикріпленим повідомленням адреси паркування цього автомобілю, а саме: біля будинку №81 по вул.Академіка Корольова в м.Одесі. Потім, цього ж дня, на вул.Мечникова в м.Одесі (більш точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена) в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 телефоном повідомив ОСОБА_4 , що підшукає людину, яка здійснить підпал вказаного автомобіля, на що ОСОБА_4 , як організатор вчинення кримінального правопорушення, погодився.

01.06.2022, приблизно о 22:00 біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати злочинний умисел йому не вдасться, вступив в злочинну змову на виконання вказаного підпалу зі своїм знайомим ОСОБА_9 , заохотивши останнього матеріальною винагородою за вчинення підпалу у розмірі 5 000 гривень, який погодився на спільне виконання підпалу вказаного автомобіля. Потім, приблизно 04.06.2022 ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці телефоном повідомив ОСОБА_4 про дану змову з ОСОБА_10 , на що ОСОБА_4 , як організатор вчинення кримінального правопорушення, розробив план вчинення кримінального правопорушення, розподіливши злочинні ролі наступним чином: ОСОБА_8 на автомобілі «DACIA SANDERO» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебуває в його користуванні, привезе ОСОБА_9 до місця паркування даного автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» разом з горючою речовиною для підпалу цього автомобіля, яку надасть ОСОБА_4 , де ОСОБА_8 покаже ОСОБА_11 прислану ОСОБА_4 фотографію автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_9 здійснить підпал останнього автомобіля, а ОСОБА_8 повинен під час даного підпалу знаходитись за кермом вказаного автомобіля «DACIA SANDERO», спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження ОСОБА_12 у випадку появи сторонніх осіб та з метою забезпечення втечі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з місця вчинення злочину на цьому автомобілі «DACIA SANDERO». Крім того, в ході даної телефонної розмови ОСОБА_4 , продовжуючи організацію вчинення даного кримінального правопорушення, сказав, щоб ОСОБА_8 приїхав за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній передасть ОСОБА_8 горючу речовину для підпалу марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 .

Потім, приблизно 06.07.2022 ОСОБА_8 в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 діючи згідно злочинного плану ОСОБА_4 , приїхав за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_13 з метою організації вчинення вказаного кримінального правопорушення передав ОСОБА_8 поліетиленовий пакет червоного кольору в якому знаходився поліетиленовий пакет білого кольору з двома полімерними пляшкам, об`ємом 1,5 літри кожна, наповнені невідомою горючою речовиною для підпалу автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , які ОСОБА_13 придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому досудовим розслідуванням місці у невстановленому досудовим розслідуванням особи.

Продовжуючи реалізацію злочинної змови, діючи умисно, в умовах воєнного стану, веденого у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року № 2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, внесеними Указом від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України № 2738-IX від 07 лютого 2023 року № 2738-IX), 11.06.2022 приблизно о 11:00 ОСОБА_8 на автомобілі «DACIA SANDERO» чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебуває в його користуванні, привіз ОСОБА_9 до вищевказаного місця паркування автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» з вищевказаною горючою речовиною, яку надав ОСОБА_4 , де ОСОБА_8 показав ОСОБА_11 прислану ОСОБА_4 фотографію автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , підпал якої повинен був здійснити ОСОБА_9 , після чого 12.06.2022 приблизно о 04:50 останній з даною горючою речовиною вийшовши з даного автомобілі «DACIA SANDERO» підійшов до автомобіля «TOYOTA AVENSIS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_7 , що був припаркований за вищевказаною адресою, де вилив горючу речовину з обох пляшок на передню та ліву частину цього автомобіля «TOYOTA AVENSIS», після чого підпалив цю розлиту на автомобілі речовину, в результаті чого сталося загоряння даного автомобіля «TOYOTA AVENSIS», а ОСОБА_8 в цей час, згідно злочинного плану знаходився за кермом вказаного автомобіля «DACIA SANDERO», спостерігаючи за навколишнім оточенням з метою попередження ОСОБА_12 у випадку появи сторонніх осіб та з метою забезпечення втечі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з місця вчинення злочину на цьому автомобілі «DACIA SANDERO».

Виконавши усі дії, спрямовані на реалізацію спільного умислу ОСОБА_9 , впевнившись у загоранні автомобіля «TOYOTA AVENSIS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернувся до вказаного автомобіля «DACIA SANDERO», на якому він і ОСОБА_14 разом покинули місце вчинення кримінального правопорушення, після чого 15.06.2022, приблизно о 11:00 за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська, 2, ОСОБА_8 з метою отримання грошових коштів, в якості винагороди, за здійснення підпалу автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» сірого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зустрівся з ОСОБА_4 , де при зустрічі, останній передав ОСОБА_8 грошові кошти, у вигляді винагороди на суму 450 доларів США, при цьому доповівши ОСОБА_4 , про виконання замовлення, щодо здійснення підпалу вказаного автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS»

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 своїми умисними діями разом з організатором цих дій ОСОБА_4 , що розробив план скоєння злочину, надав необхідну інформацію про даний автомобіль «TOYOTA AVENSIS», вказав місце і спосіб вчинення злочину, розподілив злочинні ролі, довів їх до відома виконавців, надав невідому горючу речовину для підпалу автомобіля марки «TOYOTA AVENSIS» та оплатив виконавцям їх злочинні дії, - завдали майнову шкоду ОСОБА_7 внаслідок вказаного підпалу автомобіля в сумі 229 095 гривень.

28.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: організація умисного пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у причетності до вчинення злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.06.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.06.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.06.2022 року, протоколом огляду речей від 15.06.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.07.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_17 від 13.07.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 13.07.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_18 від 13.07.2022 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_18 від 13.07.2022 року, протоколом огляду предмету від 13.07.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 27.07.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 04.08.2022 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 08.08.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.07.2023 року, вироком від 05.05.2023 року від №947/22072/22, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідка ОСОБА_8 від 11.07.2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України на думку сторони обвинувачення вчинив тяжкий злочин, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років та відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України та на думку слідчого існують ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, зазначивши, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний проходить військову службу на посаді солдата сапера.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Так, 28.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України.

З урахуванням викладеного, вважаю доведеною наявність ризиків ухилення від органу досудового розслідування та незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження. Між тим, вказані ризики зменшені внаслідок проходження підозрюваним військової служби, добровільного з`явлення до суду, а також наявністю постійного місця проживання.

Щодо можливості застосування менш суворого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, офіційне джерело доходів, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та проходить військову службу за мобілізацією, у військовій частині НОМЕР_1 , солдат, на посаді сапера. Водночас, на даний час в Україні введений воєнний стан через військову агресію рф, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить виконання підозрюваним військового обов`язку.

Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, специфіку проходження військової служби в умовах військової агресії, слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваному ОСОБА_4 зможе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000655 від 23.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.194 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк до 27 жовтня 2023 року включно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з території Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження), крім обставин пов`язаних із проходженням підозрюваним військової служби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання або служби;

- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні №0000655 від 23.09.2023 року, які визначені слідчим;

- здати документи, що дають право виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1