У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6072/19

№ 1-в/183/273/23

26 липня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковськ подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, з середньою освітою, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої, -

встановив:

27 жовтня 2020 року до Новомосковського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов на виконання вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року відносно ОСОБА_3 . Вирок набрав законної сили 22 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджена зобов`язана була сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

ОСОБА_3 27.10.2020 р. на адресу, вказану у вироку суду як місце проживання засудженої АДРЕСА_1 , направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу та надання до Новомосковського районного відділу квитанції про його сплату, за яким ОСОБА_3 до відділу не прибула та про сплату штрафу не повідомила.

У зв`язку з чим, керуючись вимогами ч. З ст. 26 КВК України, органом пробації 23.11.2020 р. до Новомосковського міськрайонного суду надіслано подання відносно ОСОБА_3 для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 09.12.2020 р. у задоволенні подання органу пробації відмовлено.

У зв`язку з неприбуттям ОСОБА_3 до органу пробації не неповідомленням про сплату штрафу, до суду було направлено подання для вирішення питання про заміну засуджений несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвалою суду від 22.01.2021 року у задоволенні подання відмовлено.

15.04.2021 року працівниками Новомосковського районного відділу ОСОБА_3 за місцем її проживання ознайомлено з вироком Новомосковського міськрайонного суду, роз`яснено про необхідність сплатити 850 грн. штрафу за вироком суду та надати до органу пробації квитанцію про сплату штрафу. Засуджена зобов`язалась прибути до Новомосковського районного відділу 16.04.2021 р.. Однак, ні 16.04.2021 р., ні у подальшому за викликами до органу пробації на 23.04.2021 р., 10.11.2021 р., ОСОБА_3 до відділу не прибула, документ, підтверджуючий про сплату нею штрафу не надала, телефон вимкнула (доповідні записки працівників Новомосковського районного відділу від 15.04.2021 р., 16.04.2021 р., 10.11.2021 р.).

У подальшому, 10.11.2021 р., 20.12.2021 р. та 02.09.2022 р. органом пробації до Новомосковського міськрайонного суду надіслано подання відносно ОСОБА_3 для вирішення питання про заміну їй несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт. Ухвалами Новомосковського міськрайонного суду від 16.11.2021 р., 11.01.2022 р. та 05.12.2022 р. у задоволенні подань Новомосковського районного відділу відмовлено.

15 грудня 2021 року, 16.03.2022 р., 30.05.2022 р. та 19.07.2022 р. працівниками відділу повторно здійснено виходи за адресою проживання засудженої ОСОБА_3 , вказаною у вироку суду, а саме АДРЕСА_1 , з метою встановлення причини несплати нею штрафу. У ході зазначених виходів двері квартири ніхто не відчиняв, у поштовій скринці залишалися повідомлення на ім`я засудженої про необхідність сплати штрафу та виклики до Новомосковського районного відділу. Однак ОСОБА_3 за викликами не прибула, про сплату штрафу не повідомила.

08 серпня 2022 року провідним інспектором відділу в черговий раз здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що засуджена за вказаною адресою не проживає, квартиру продала. Зі слів сусідів стало відомо, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За адресою можливого проживання засудженої 12.08.2022 р. направлено повідомлення ОСОБА_3 про необхідність сплатити штраф та надати до відділу пробації документ про його сплату. Засуджена до органу пробації не прибула, про сплату штрафу не повідомила.

01 вересня 2022 р. працівниками Новомосковського районного відділу здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 з метою вручення ОСОБА_3 повідомлення про необхідність сплати штрафу. Зі слів мешканців вказаної квартири встановлено, що засуджена більше місяця тому виїхала з помешкання і де може проживати їм невідомо, зв`язку з нею не підтримують. Встановити місце проживання ОСОБА_3 не виявилося можливим.

01 травня 2023 р. на адресу Новомосковського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області надіслано подання для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України за ухилення від сплати штрафу. Згідно з повідомленням з Новомосковського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області, яке надійшло до органу пробації 30.06.2023 року, значиться, що за результатами розгляду подання Новомосковського районного відділу з питань пробації, матеріали списано до справи Новомосковського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області, відповідно до ЗУ «Про звернення громадян».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України «Звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Судова практика судів загальної юрисдикції України з питання звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як за ініціативою органів пробації (кримінально-виконавчою інспекцією) так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5-324 кс 15 висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконана обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно. (Постанова ВС Україні від 24 грудня 2015 року № 5-324 кс 15).

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів); висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Станом на 13.07.2023 р. Новомосковський районний відділ не отримував від засудженої документу про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 850 грн. Згідно з отриманим електронним повідомленням з Державної податкової служби (за допомогою Єдиного державного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту) встановлено, що особи реєстраційними даними ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ДРФО не зареєстровано.

Відповідно до довідки з Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, після винесення вироку Новомосковського міськрайонного суду від 22.09.2020 р., за яким ОСОБА_3 перебуває на обліку органу пробації, засуджена до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Вищевикладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі частини 1 ст. 80 КК України, відсутні.

Прокурор підтримав подання.

Представник Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання в його відсутність.

Засуджена, в судове засідання не з`явилася, та її неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню і засудженого слід звільнити від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не виконано у строк 2 роки, у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Згідно з частиною 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом зa клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,

постановив:

подання начальника Новомосковського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1