ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/934/23 Номер провадження 11-кп/814/1990/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника установи ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_9 ? ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Харкова, громадянці України, судимій, засудженій:

18.11.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджена неодноразово судима, за час відбування покарання отримала лише 2 заохочення, установою було відмовлено у застосуванні ст. 100, ст. 101 КВК України та у поданні на підставі ст. 82, ст. 81 КК України, що вказує на нестабільну поведінку засудженої. Тому вважає звернення про умовно-дострокове звільнення передчасним.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення, оскільки саме установа звертається до суду про умовно-дострокове звільнення, що вказує на те, що вона заслуговує на пільгу, позитивно характеризується, працевлаштована, має 3 заохочення, виконує роботи по благоустрою установи. Тому вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засуджену та її захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, представника установи, який вказав, що засуджена заслуговує на умовно-дострокове звільнення, перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_9 засуджена 18.11.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 307, ст. 69, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_9 рахується з 22.08.2019, кінець строку покарання 22.02.2024.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_9 перебуває з 23.08.2019. За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризувалася посередньо, стягнень та заохочень не мала, до роботи не залучалася. З 02.02.2022 відбувала покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)». За час відбування покарання характеризується добре, стягнень не отримувала, 2 рази заохочувалася. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться сумлінно. Брала участь у програмах диференційованого впливу.

Рішенням комісії установи від від 23.02.2022 відмовлено у застосуванні ст. 100, 101 КВК України, 23.02.2022 у поданні на підставі ст. 82 КК України, та 25.08.2022 у поданні на підставі ст. 81 КК України.

Крім цього з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_9 отримала ще одне заохочення 04.04.2023.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставини, встановлені під час розгляду, те, що засуджена за час відбування покарання хоча і не допускала порушень, проте перше заохочення отримала лише 04.10.2022, протягом усього часу утримання в місцях позбавлення волі отримала 3 заохочення, що є недостатнім для того, щоб зробити висновок про виправлення засудженої, враховуючи поведінку засудженої за весь час відбування покарання, а не лише за період, який передував настанню пільги, а також зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, те, що ОСОБА_9 неодноразово судима за аналогічні злочини, звільнялася умовно-достроково за попередніми вироками, проте висновків для себе не зробила та продовжила вчиняти злочини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подання про звільнення засудженої є передчасним та ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні подання, так як засуджена не досягла необхідного ступеню виправлення.

Сама позитивна характеристика ОСОБА_9 відповідає нормальній поведінці свідомого засудженого і не може бути єдиною підставою для застосування щодо неї пільги.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги засудженої.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4