Номер провадження 1-кп/521/1576/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000092 від 03.03.2023 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: вироком Малиновського районного суду мю Одеси від 25.04.2023 року з ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 03 березня 2023 року, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи мобільний телефон, подзвонила абоненту на ім`я « ОСОБА_5 », який користується мобільним телефоном « НОМЕР_1 » та в ході розмови, замовила у невстановленої особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та сплатила за нього грошові кошти, шляхом поповнення мобільного номеру телефона «- НОМЕР_2 ». Після чого, отримавши вказівки щодо місцезнаходження замовленого наркотичного засобу від невстановленої особи, 03.03.2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підняла з землі, заздалегідь замовлений згорток, у якому знаходились два поліетиленові пакети з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, загальною масою 0,480г, з кількісним вмістом метадону - 0,278г, тим самим незаконно придбала вказаний наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, ОСОБА_4 помістила зазначені згортки до правої кишені куртки, одягненої на ній, тим самим стала незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, кількісний вміст якого становить 0,278г, при собі без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області о 13 годині 58 хвилин 03.03.2023 під час проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку за обставин, викладених у обвинувальному акті за ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю та підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. Пояснила, що зірвалася у зв`язку із смертю матері, та замовила наркотичні засоби через вайбер. У скоєному щиросердно кається.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному проступку повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному проступку повністю доказана та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання - повторність.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує, що вчинене нею кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, особу винної, яка раніше судима, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставини, і вважає необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді штрафу у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як слідує із ст.53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, за якими при визначенні розміру штрафу має братися до уваги не тільки тяжкість вчиненого підсудним кримінального правопорушення, а і його майновий стан.

З огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, зарахувавши при цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Разом із тим, приймаючи до уваги засудження ОСОБА_4 за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 25.04.2022 року до покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд вважає неможливим у даному випадку застосовувати інститут призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушення в порядку ч.4 ст.70 КК України, оскільки ураховуючи засудження ОСОБА_4 у розглянутому кримінальному провадженні до покарання, що належить відбувати реально, означений вирок суду від 25.04.2023 року підлягає самостійному виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права (ч.4 ст.70 КК) визначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.02.2021 року (справа №760/26543/17).

Так, ОП ККС ВС зробила висновок про те, що якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів:

-2642 гривень 92 копійки за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № СЕ-19/116-23/3852-НЗПРАП від 11.04.2023 р.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Застосувати розстрочку виплати штрафу, встановивши, що ОСОБА_4 повинна сплачувати 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно протягом 10 (десяти) місяців, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами вона зобов`язана сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу вона має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з частиною 4 статті 26 КВК України у разі несплати нею чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 309, ст.ст.75, 76 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, - виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2642 грн. 92 коп..

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон загальний кількісний вміст метадону в кристалічних речовинах 0,278 г. , згідно квитанції №002256 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1