Справа № 473/2683/23
Номер провадження 1-кс/473/599/2023
УХВАЛА

Іменем України

"01" червня 2023 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку EasyCon), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенську клопотання представника третіх осіб, щодо майна яких вирішено питання про арешт майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2023 року до суду надійшло клопотання представника осіб, щодо майна яких вирішено питання про арешт майна слідчим, - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладний під час досудового слідства.

Підставами для скасування арешту майна представником в клопотанні зазначено те, що 24 листопада 2005 року подружжя ОСОБА_6 за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.11.2005 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2327, придбало у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . При цьому за згодою подружжя покупцем за договором виступав ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дізналися, що постановою слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_8 від 11 квітня 2011 року під час розслідування кримінальної справи №09110167, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. на вказаний житловий будинок було накладено арешт.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальна справа №09110167 внесена 24.11.2012 року до реєстру за №0000057 і органом досудового розслідування є Веселинівське відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Адвокат вказує, що зі змісту постанови слідчого від 11.04.2011 року вбачається, що арешт на належний подружжю ОСОБА_6 будинок було накладено з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна.

Тоді як ані ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не є підозрюваними чи обвинуваченими. Вони також не є особами, які за законом несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, оскільки такі особи до сьогоднішнього дня слідством не встановлені.

У зв`язку із цим адвокат просив скасувати арешт, накладений постановою слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_8 від 11 квітня 2011 року в межах розслідування кримінальної справи №09110167 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0000057 від 24.11.2012 року) на житловий будинок АДРЕСА_1 , відомості про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості 12.04.2011 року за №11062121.

Адвокат подане ним клопотання під час судового розгляду підтримав та просив скасувати арешт майна, оскільки слідство триває значний час, чим порушується право власності осіб на нерухоме майно, яке з 2011 року перебуває під арештом і позбавляє власників можливості вільно ним розпоряджатися. Також адвокат звернув увагу на те, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що фактично починаючи з 2021 року ніякі слідчі та розшукові дії не проводяться.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження, в якому накладено арешт на майно, було розпочате під час дії КПК 1960 року, ст.126 якого передбачала, що для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії . Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Провадження, яке було порушено за КПК 1960 року, зараз розслідується Вознесенським РУП і остаточне рішення за результатами розслідування ще не прийнято.

В даному провадженні арешт на майно осіб було накладено постановою слідчого, але питання про скасування арешту майна вправі вирішувати слідчий суддя за нормами КПК України 2012 року, оскільки згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року справа №727/2878/19 провадження №14-516цс19 визначено, що: «21.4. Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі N 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі №461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі N 296/8586/16-ц)».

Порядок скасування арешту майна в КПК 2012 року врегульовано нормами ст.174, згідно із якою:

«1. …власник або володілець майна, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

2. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно».

Згідно із ч.2 п.3 та п.4 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.ч.5 та 6 ст.170 КПК України:

«5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження ».

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_8 від 11 квітня 2011 року в межах розслідування кримінальної справи №09110167 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0000057 від 24.11.2012 року) на житловий будинок АДРЕСА_1 накладено арешт з метою забезпечення позову потерпілого та конфіскації майна, відомості про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості 12.04.2011 року за № 11062121.

Матеріали кримінального провадження містять позов потерпілого, проте в ньому відсутні документи про повідомлення про підозру ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 .

В даному в кримінальному провадженні ані ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не повідомлено про підозру та їм не пред`явлено обвинувачення в кримінальному провадженні, на що вказують дані витягу з ЄРДР від 31 травня 2023 року та матеріали провадження, які надані слідством в двох томах.

Отже, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є підозрюваними та обвинуваченими згідно із положеннями ч.1 ст.42 КПК України - тому відсутні підстави для подальшого арешту належного їм майна з огляду на положення ч.ч.5 та 6 ст.170 КПК України, норми якої вказують на те, що з метою забезпечення цивільного позову та конфіскації майна арешт накладається лише майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника третіх осіб, щодо майна яких вирішено питання про арешт майна слідчим, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі постанови слідчого СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_8 від 11 квітня 2011 року без номеру в межах розслідування кримінальної справи №09110167, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0000057 від 24.11.2012 року) на житловий будинок АДРЕСА_1 , відомості про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості 12.04.2011 року за № 11062121.

Ухвала оскарженню не підлягає з огляду на положення ст.ст.174 та 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1