ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/9701/23

Провадження № 1-кп/638/1566/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000137 від 03 липня 2023 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1-го механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні солдат, неодруженого, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх осіб не має, в порядку статті 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , у липні місяці 2023 року, діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, та зберігання, особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонений «Канабіс», для особистого вживання, без мети збуту перебуваючи у м. Київ, за допомогою свого мобільного телефону у мережі інтернет здійснив замовлення особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонений «Канабіс» у невстановленому в ході досудового розслідування місці, після чого ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичної речовини, забрав у невстановленої особи наркотичну речовину та поклав придбану речовину вдома за адресою: АДРЕСА_1 у банку з-під ліків та деякий час про неї не згадував.

У липні 2023 році, більш точного часу під час проведення досудового розслідування, встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 вирішив скористатися даною речовиною, яка зберігалась у нього за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на пересилання без мети збуту наркотичного засобу, ОСОБА_3 попросив свого брата ОСОБА_4 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_3 , забрати баночку з-під ліків у ОСОБА_3 вдома за адресою: АДРЕСА_1 . та переслати йому шляхом доставки у відділення ТОВ «Нова пошта» № 1, за адресою: вул. Привокзальна, 2А, смт. Борова, Ізюмського району, Харківської області (номер товарно - транспортної накладної №0316).

У подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка № 0316 з наркотичною речовиною «Канабіс», прибула до відділення Нової пошти № 1, за адресою: вул. Привокзальна, 2А, смт. Борова, Ізюмського району, Харківської області, отримав вказану посилку 02 липня 2023 року, в період часу з 15 години 50 хвилин по 16 годину 10 хвилин, ОСОБА_3 , був зупинений співробітниками ВСП біля будівлі «Нової пошти №1» по вул. Привокзальна, 2А, смт. Борова Ізюмського району Харківської області, де у останнього виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений «Канабіс», який він незаконно придбав без мети збуту.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/14821-НЗПРАП від 25 липня 2023 року вилучена у ОСОБА_3 рослинну речовину зеленого кольору, масою 13,7904 грам, містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонений «Канабіс». Маса «Канабісу» в перерахунку на суху речовину складає 11,9976 грам.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувальний акт надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, заяви щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, розписки ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, розписки ОСОБА_3 та його захисника про отримання копій матеріалів кримінального провадження, а також матеріали досудового розслідування, а саме документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Судом встановлено, що відповідно до положень частини другої статті 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором ОСОБА_6 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями частини другої, третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, підстав для призначення розгляду у судовому засіданні даного обвинувального акту, відповідно до частини третьої статті 382 КПК України, суд не вбачає.

З урахуванням поданих учасниками судового провадження заяв та наведених обставин, а також того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень частини другої статті 382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, доходить висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та пересилання наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вказаного вище кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, доведена повністю.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку обвинуваченим, дані про його особу.

Вивченням особи обвинуваченого cудом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Катюжанка Вишгородського району Київської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1-го механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні солдат, неодружений, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх осіб не має, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку статті 89 КК України раніше не судимий.

Згідно зі статтею 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Згідно зі статтею 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з частиною першою статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, особу винного, той факт, що матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, обставину, яка пом`якшує його покарання, а також майновий стан обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд зазначає, що поряд з іншими видами покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф. Призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи його розмір, суди мають враховувати майновий стан обвинуваченого. Майновий стан винного є поняттям оціночним. Для оцінки майнового стану винного слід, зокрема, враховувати розмір заробітної плати, пенсії чи стипендії такої особи; грошових доходів та інше. Оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про розмір доходів та щодо офіційного працевлаштування обвинуваченого, суд вважає, що до нього не може бути застосований такий вид покарання як штраф.

У даному випадку до обвинуваченого не може бути застосоване покарання і у виді виправних робіт, оскільки вказаний вид покарання повинен відбуватися за місцем роботи засудженого, однак даних щодо офіційного працевлаштування та про місце роботи обвинуваченого матеріали справи не містять.

Суд доходить висновку щодо необхідності призначення покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.

При цьому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку із чим звільняє засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12» зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальної шкоди завдано не було. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі частини другої статті 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/121-23/14821-НЗПРАП від 25 липня 2023 року в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Речовий доказ пластикову банку з написом «С-1000», всередені якої знаходиться речовина рослинного походження, схожа на наркотичну, яку поміщено до паперового конверту НПУ, який опечатано та підписано учасниками огляду місця події, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/121-23/14821-НЗПРАП від 25 липня 2023 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 11, 9976 г., після набрання вироком законної сили - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до частини першої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1