Номер провадження:1-кс/521/2491/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000430 від 03.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000430 від 03.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2023 до чергової частини ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт о/у СКП Стаіслава Рищака, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , в якій останній просить вжити заходи до невстановленої особи, яка 01.06.2023 приблизно о 01:30, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала належний йому мобільний телефон марки «HUAWEI» ІМЕЙ: НОМЕР_1 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Водафон» НОМЕР_2 вартістю 3000 гривень.

В ході досудового розслідування, за заявою ОСОБА_6 від 03.07.2023 до матеріалів провадження долучено мобільний телефон чорного кольору марки «HUAWEI P» модель POT-LX1 ІМЕЙ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В рамках кримінального провадження постановою слідчого вилучене майно було визнано речовим доказом. Вищевказані речі можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи зі його відсутності.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000430 від 03.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: «HUAWEI P» модель POT-LX1 ІМЕЙ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , добровільно виданий ОСОБА_6 03.07.2023 р.

Заборонити розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1