ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1909/23

12 липня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000027 від 22.03.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лонки, Волочиського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні одну малолітню дитину, розлученого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого водія гранатометника 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи старшим водієм-гранатометником 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 3, 27 Конституції України, ст. 9, 11, 13, 16, 20, 22, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 111, 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, пункту 14 Інструкцій про організацію обліку, зберігання та видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №359 від 29 червня 2005 року, додатку № 6 до п. 2.5 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин (КС СЗ і БМ - 05), введеного у дію наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №44 від 01 квітня 2009 року, пункту 52 «Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова», затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, 22 березня 2023 року в період часу з 14 години 30 хвилин по 15 годину 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час відпочинку в наметі для проживання особового складу, що розташований в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону, що в АДРЕСА_2 , знаходячись поблизу свого ліжка та тримаючи в руках закріплену за ним стрілецьку вогнепальну зброю 5,45 мм автомат АКС-74 НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи із необережності, а саме злочинної недбалості, оскільки не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, всупереч вимогам вищевказаних нормативно правових актів, порушуючи правила поводження зі стрілецькою зброєю, не маючи жодних підстав для застосування зброї, зняв запобіжник із вказаного вище автомату, дослав патрон до патронника та здійснив спуск курка, у результаті чого відбувся неконтрольований одиночний постріл та куля влучила у солдата ОСОБА_6 , який перебував поряд із ним, на ліжку напроти, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального кульового поранення лівої кисті та живота з ушкодженнями судини та внутрішніх органів, внаслідок чого ОСОБА_6 помер на місці події.

Ці дії ОСОБА_3 , які виразилися у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.414 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе повністю винними у пред`явленому йому обвинуваченні, підтвердив фактичні обставини справи, зокрема зазначив, що 22 березня 2023 року вони з потерпілим сиділи на ліжках навпроти один одного у наметі, який розташований на території військового полігону у АДРЕСА_2 , розмовляли. Повідомив, що у нього, в обвинуваченого на руках був закріплений за ним автомат, він знявши запобіжник, натиснув на курок і пролунав постріл, після чого одразу від`єднав магазин і відкинув автомат, він помітив, як потерпілий ОСОБА_6 схопився за бік, оскільки куля влучила в нього, і ліг на спину. Після пострілу прокинулися хлопці, побігли одразу за медиком, а його, обвинуваченого вивели з намету. ОСОБА_3 повідомив, що алкогольні напої вживав напередодні, постріл був ненавмисний, ним не контрольований, зауважив, що з потерпілим був у дружніх відносинах, конфлікту між ними не було. В судовому засіданні попросив вибачення у батька загиблого. Також, ОСОБА_3 зауважив, що бажає повернутися до служби.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , 22 березня 2023 року в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв., перебуваючи в наметі для проживання особового складу, що розташований в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону, що в АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого ОСОБА_6 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 414 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбачена ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що його обтяжує, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні одну малолітню дитину, у якого батько інвалід 3 групи, мати 2 групи, позитивні характеристики складені на ОСОБА_3 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, та те, що він щиро кається у вчиненому, окрім цього, добровільно відшкодував батькам потерпілого завдану шкоду у розмірі 30 000 грн. Суд також враховує наслідки вчинення кримінального правопорушення, а саме настання смерті потерпілого, який був мобілізований та здійснював захист Вітчизни.

Враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 414 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції статті.

При цьому, в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку, передбаченомуст. 69 КК України.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного спяніння та своїми протиправними діями заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов відсутній.

Відповідно до ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 20 червня 2023 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного та керуючись ст.374,376,395, 615 КПК України, 75-76 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 22 год. 01 хв. 22 березня 2023 року.

До набрання вироком законної сили, залишити засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не довше 60 (шістдесяти) днів з дня проголошення цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 15524 грн. 72 коп.

Скасувати, накладений згідно ухвали Рівненського міського суду № 569/5233/23 від 24 березня 2023 року, арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно: автомат АКС-74У, заводський № НОМЕР_4 , 1990 року випуску, чотири магазини до автомату АКС-74У, 2 патрони калібру 5,45 мм, 1 гільза від патрона калібру 5,45 мм, які вилучені 22.03.2023, в ході огляду місця події, а саме намету для проживання особового скдаду, що розташований в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону, що в АДРЕСА_2 ; кофту зеленого кольору ( типу фліска) камуфляжного кольору, в яку був вдягнений ОСОБА_3 , вилучену в нього під час особистого обшуку; кофту флісову темно зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями, предмет схожий на кулю калібру 5,45 мм, вилучену, в ході огляду трупа ОСОБА_6 під час проведення судової медичної експертизи.

Речові докази по справі, а саме:

- автомат АКС-74У, заводський № НОМЕР_4 , 1990 року випуску, 4 магазини до автомата АКС-74У, 2 патрони калібру 5,45 мм, після набрання вироком законної сили, повернути до військової частини НОМЕР_1 ;

- 1 гільзу від патрона калібру 5,45 мм, після набрання вироком законної сили знищити;

- кофту зеленого кольору (типу фліска) камуфляжного кольору, в яку вдягнений ОСОБА_3 , вилучену в нього під час особистого обшуку, після набрання вироку законної сили, повернути ОСОБА_3 ;

- кофту флісову темно зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями, вилучену в ході огляду трупа ОСОБА_6 під час проведення судової медичної експертизи, після набрання вироку законної сили, - знищити;

- предмет схожий на кулю калібру 5,45 мм, вилучений в ході огляду трупа ОСОБА_6 під час проведення судової медичної експертизи, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1