Провадження № 1-кп/522/2382/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001455 від 25.12.2022, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Докучаєвськ Донецької області, громадянка України, з вищою освітою, інженер кошторисник ТОВ «ЮГБ», заміжня, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачена - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин.

Так, 24.12.2022, приблизно о 18годині 36 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 , у темний час доби, при вимкненому міському освітленні та при сухому дорожньому покритті, здійснювала рух у другій смузі для руху вул. Преображенська, що у Приморському районі м. Одеси, на якій організовано двосторонній рух по дві смуги для руху в кожному напрямку, зі сторони вул. Грецька в напрямку пров. Маяковського.

Будучи неуважною, не стежачи за дорожньою обстановкою, та наближаючись до будинку № 24 вул. Преображенська, а саме до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за перехрестям вул. Преображенська вул. Пастера позначеного дорожніми знаками 5.38.1 5.38.2 «Пішохідний перехід» (на момент ДТП світлофори були вимкнені), діючи самовпевнено, передбачаючи можливість настання наслідків свого діяння водій ОСОБА_4 , за дорожньою обстановкою постійно не слідкувала, відповідно не відреагувала на її зміну, при об`єктивній можливості бачити, що перед нерегульованим пішохідним переходом транспортні засоби стоять, що повинно було розцінюватись як небезпека, тому що обмежувалась оглядовість пішохідного переходу, не зменшила швидкість керованого нею транспортного засобу, не зупинилася, не переконалася, що на пішохідному переході немає пішоходів, які переходять проїзну частини і для яких може бути створена перешкода чи небезпека для руху, маючи технічну можливість уникнути ДТП, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював рух по нерегульованому пішохідному переходу в темпі спокійного кроку справа наліво за ходом руху автомобіля DAEWOO LANOS.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: багатоуламковий внутрішньо-суглобовий перелом анатомічної шийки та великого бугорка лівої плечової кістки, закритий скалковий перелом лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, перелом клювоподібного відростка та шийки лівої лопатки, забій м`яких тканин лівої половини грудної клітки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Так, дії водія автомобіля DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пунктів 18.1 та 18.4 ПДР України, відповідно до яких водій повинна була надати дорогу пішоходу, що переходив її по пішохідному переході. Водій автомобіля DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 належним виконанням вимог пунктів 18.1 та 18.4 ПДР України мала технічну можливість уникнути пригоди. Дії водія автомобіля DAEWOO LANOS р.н. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, тому, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Таким чином, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми діями допустила порушення вимог 2.3 (б), 18.1., 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які вказують на те, що:

п. 2.3. ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 18.1. ПДР «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

п. 18.4. ПДР «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Обвинувачена свою провину визнала, просила закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням.

Потерпілий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підтримав вимоги клопотання.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Під час проведення підготовчого судового провадження, до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням, так як вона вперше вчинила нетяжкий злочин, помирилася з потерпілим та повністю відшкодував завдані збитки.

Крім цього до суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_6 про примирення із обвинуваченою, яка усунула заподіяну шкоду у повному обсязі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, яке карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті ( у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності), не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, відповідно до якої, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинила вперше нетяжкий злочин, свою вину визнала повністю, примирилася із потерпілим та усунула завдану шкоду, щиро розкаялася, суд вважає за необхідне звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

У зв`язку із прийняттям кінцевого рішення по справі, застосовані заходи забезпечення кримінального провадження скасувати, а судові витрати за проведення експертизи стягнути з обвинуваченої.

Крім цього, у матеріалах кримінального провадження є цивільний позов Приморської окружної прокуратури м. Одеси, в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, про відшкодування завданої шкоди, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ті обставини, що єдиною підставою для задоволення цивільного позову є визнання особи винною та наявності в її діях складу злочину, а підставою для відмови у позові виправдання особи, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлюється, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов без розгляду, що у свою чергу не перешкоджає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284,ст.ст. 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченої -адвоката ОСОБА_3 -про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0001455 від 25.12.2022 - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням винного із потерпілим.

Кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001455 від 25.12.2022 стосовно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2023 скасувати.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу вартістю 1 699, 02 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять гривень дві копійки).

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи вартістю 5 663, 40 грн. (п`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні сорок копійок).

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи за обставинами ДТП, вартістю 3 823, 68 грн. (три тисячі вісімсот двадцять три гривні шістдесят вісім копійок).

Цивільний позов Приморської окружної прокуратури м. Одеси, в інтересах держави в особі КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ