Справа № 452/3219/20
Провадження № 1-кп/452/23/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого; раніше неодноразово судимого, - останній раз 01.02.2021 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, де частково приєднано невідбуту частину покарань за попередніми вироками Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019р. та 19.07.2019 року, а вирок цього суду від 13.11.2018р. про обвинувачення особи за ч. 1 ст. 309 КК України про штраф 1700грн. вирішено виконувати самостійно, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у ніч з 20 на 21 лютого 2020 року в АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, скористався відсутністю сторонніх осіб та через незачинені вхідні двері проник у підсобне приміщення ОСОБА_4 , де повторно, незаконно заволодів мопедом марки «Honda Dio AF-27» з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , 1999 року випуску, без реєстраційних документів і вартістю 5527,2грн., спричинивши потерпілому шкоду на вищевказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав та показав, що інкримінованого кримінального правопорушення він не вчиняв, що це заступник начальника СКП Самбірського ВП ОСОБА_7 попросив його визнати себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, - на що він погодився.

Суд на такі пояснення зважає, що ОСОБА_5 своїми показаннями про абсолютне невизнання вини в суді має намір пом`якшити відповідальність чи уникнути її за вчинене та використав таке поводження як спосіб захисту; на переконання суду за сукупністю досліджених і далі викладених доказів є визначальним у встановленні суспільної небезпечності та характеру вчиненого особою, оскільки у поясненнях обвинуваченого не міститься жодних аргументів на його виправдання і нічим іншим це не підтверджено, також як і не спростовано повне визнання вини під час досудового розслідування та з якою метою тоді була інша позиція.

Так, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена наступними доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що йому був повернутий викрадений скутер через чотири-п`ять місяців після зникнення.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_8 , що в червні місяці 2020 року до нього звернувся хлопець на ім`я ОСОБА_5 із пропозицією купити нього мопед марки «Хонда ДІО» білого кольору за дві тисячі гривень, - на що він погодився та купив скутер за обумовлену суму; при цьому запитував чи часом не є краденим. Пізніше десь у серпні 2020 року до нього прийшли працівники поліції та сказали, що цей скутер є викрадений і його необхідно повернути власнику, про що йому відомо не було. 08.09.2020 року під час пред`явлення особи для впізнання він впізнав хлопця у якого він придбав вищезгаданий транспортний засіб і ним виявився ОСОБА_5 .

Показаннями свідка ОСОБА_7 , про те, що із обвинувачем у нього жодних відносин немає і не було так само як і домовленостей. Зазначив, що в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження вдалося встановити, що до даного злочину причетний ОСОБА_5 , на котрого вказав ОСОБА_8 , що купив виявлений в останнього мопед як у чоловіка на ім`я ОСОБА_5 з вулиці Крут в м. Самборі; надалі затримали обвинуваченого і передали матеріали слідству.

Протоколом огляду місця події від 21.02.2020 року та доданою до нього фототаблицею, де об`єктом огляду являється підсобне приміщення в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 та, в якому він зберігав свій мопед «Хонда ДІО» (Т. 1 а. с. 30-34).

Письмовою заявою ОСОБА_8 від 23.08.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції мопеда білого кольору марки «Хонда ДІО» який він придбав у м. Самборі у червні 2020 року в незнайомого хлопця (Т. 1 а. с. 35).

Протоколом огляду місця події від 23.08.2020 року та фототаблицею із яких відомо, що в ході огляду ділянки дороги навпроти будинку де мешкає ОСОБА_8 у с. Чишки Старосамбірського району Львівської області було виявлено та вилучено мопед білого кольору марки «Хонда ДІО» (Т. 1 а. с. 36-39).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.08.2020 року та доданим до нього відеозаписом на DVD-R диску за участі свідка ОСОБА_8 , де він показує та розказує де саме та при яких обставинах він придбав мопед марки «Хонда ДІО» (Т. 1 а. с. 49-52).

Аналогічно протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2020 року та доданим до нього відеозаписом на DVD-R диску вже за участі підозрюваного ОСОБА_5 , де він розказує у який спосіб та де саме він заволодів транспортним засобом - мопедом марки Хонда ДІО» (Т. 1 а. с. 57-60).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2020 року та фототаблицею, - із яких відомо, що ОСОБА_8 вказує на ОСОБА_5 як на особу в котрої він у червні місяці 2020 року придбав мопед марки «Хонда ДІО» білого кольору (Т. 1 а. с. 53-56).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи №16/2/836 від 31.08.2020 року, про те що вартість мопеда марки «Honda Dio AF-27» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 1999 року випуску, білого кольору станом на 21.02.2020 року становить 5527,2грн. (Т. 1 а. с. 42-48).

Оцінюючи досліджені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у Кримінальному процесуальному Законі, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Зокрема, не слугує увазі посилання обвинуваченого, що свідок ОСОБА_8 оговорив його, - що вони насправді раніше були добре між собою знайомими, оскільки проживали по сусідству; що свідок є наркотично залежною особою і його поліцейські застрашили та змусили дати неправдиві показання проти обвинуваченого коли знайшли в нього мопед; що свідок навіть просто помиляється по хронології подій, - оскільки ОСОБА_5 був у квітні 2020 року вже під вартою, а свідок ОСОБА_8 сумнівно вказував про купівлю скутера чи то весною, чи у червні двадцятого року. Такі всі неточності були уточнені під час повторного останнього допиту цього свідка і з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 були дійсно раніше між собою візуально знайомими, але не товаришували; що мопед марки «Honda Dio AF-27» свідок придбав у нього весною 2020р. ще до арешту особи; що ніяких привілеїв ОСОБА_8 у працівників поліції немає. Однаково судом не беруться до уваги пояснення обвинуваченого, що йому поліцейський ОСОБА_7 надав будь-які переваги чи обіцянки на досудовому розслідуванні, оскільки допитаний судом як свідок ОСОБА_7 це однозначно заперечив, а обвинувачений нічим це не обґрунтував, окрім того, що назвав номер телефону та сказав, що час від часу відбувались дзвінки. Про будь-які домовленості, конкретні дії чи обітниці тоді працівника поліції Вовчанського обвинувачений ОСОБА_5 суду не навів і нічим не підтвердив, а на даний час будь-що процесуально із тим свідком стало неможливим, оскільки за життєвих обставин він звільнений зі служби та виїхав на тривалий час до Англії; стосовно телефонних дзвінків свідка до обвинуваченого, чи навпаки, - це нічого про тодішні відносини не говорить і не визначає.

Тому, аналізуючи раніше наведене та матеріали кримінального провадження, суд переконаний в доведенні вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України.

За ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступень тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винного, його характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для переходу до більш м`якого покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено.

При вивчені особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий і, в тому числі за злочини проти власності; на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є рецидив злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілого про відсутність у нього претензій до обвинуваченого та призначення покарання в межах встановленого законом; із урахуванням особи ОСОБА_5 , його сімейного становища, характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, - що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності не встановлено.

Разом з тим із урахуванням останнього вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2021 року, котрий набрав законної сили і особу засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, де частково приєднано невідбуту частину покарань за попередніми вироками Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019р. та 19.07.2019 року, а вирок від 13.11.2018 року про засудження ОСОБА_5 до штрафу 1700грн. вирішено виконувати самостійно, тому слід за цим вироком визначити особі остаточне покарання за сукупністю покарань у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення він учинив раніше тих дій, що йому були інкриміновані за попереднім вироком; а оскільки відсутні дані про сплату особою штрафу, в тій частині слід вирішити вирок Самбірського міськрайонного суду від 13.11.2018 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено; судові витрати підлягають стягненню у дохід держави; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались і стосовно запобіжного заходу таке не слід вирішувати через вже відбування покарання у виді позбавлення волі на строк шість років особою за попереднім вироком, що набрав законної сили.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років 3(три) місяці без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за цим вироком і за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2021 року визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 6(шість) років 1(один) місяць без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 18 липня 2023 року, зарахувавши в строк покарання ту частину, що відбута за попереднім вироком Самбірського міськрайонного суду від 01.02.2021 року, - період із 10.04.2020 року по 17 липня 2023 року.

Згідно ст. 72 КК України вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2018 року щодо ОСОБА_5 , яким його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100(сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот)гривень, - виконувати самостійно.

Речовий доказ скутер марки «Honda Dio AF-27» з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , 1999 року випуску вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2288,3грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 не застосовувати.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді; копію вироку надіслати учасникам справи, котрі не були присутні при його ухваленні (і ч. 15 ст. 615 КПК України).

Суддя