Справа № 743/799/22
Провадження №1-кп/743/19/23
УХВАЛА

12 липня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки з розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000772 від 11.06.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю їх запобігання застосувавши більш м`який запобіжний захід. Також просив не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 09.05.2023, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 липня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений, усвідомлюючи важливе значення показів свідків, перебуваючи на волі, може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими особами, незаконно вплинути на свідків з метою зміни ї показів.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, раніше притягувався за вчинення особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Також, Києво-Святошинським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України та кримінальне провадження за обвинуваченням останнього за ч. 3 ст. 307 КК України.

Тому суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено незмінність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що обрання жодного із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Отже, суд дійшов висновків про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 вересня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити з 00 год. 00 хв. 18 липня 2023 року до 24 години 00 хвилин 15 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити заінтересованим особам.

Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1