печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001353 від 08.12.2022 прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001353 від 08.12.2022 прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте слідчий подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001353 від 08.12.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а також за обставинами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 292 КК України.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги статті 68 Конституції України щодо зобов`язання кожного громадянина неухильно дотримуватися норм Конституції України та законів України, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити організовану групу, тобто стійке об`єднання декількох осіб, із єдиним планом щодо розподілу функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, з метою вчинення особливо тяжких злочинів і здійснення керівництва такою організованою групою, задля подальшого вчинення крадіжок вуглеводневої суміші та газового конденсату, що відносяться до нафтопродуктів, їх подальшого збуту, і як наслідок, швидкого збагачення.

Метою створення організованої групи, яку перед собою визначив ОСОБА_4 було вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних із таємним викраденням (крадіжки) вуглеводневої суміші та газового конденсату із місць видобування зазначеної продукції з метою швидкого та незаконного збагачення.

Так, ОСОБА_4 , маючи життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, у період з січня по лютий 2023 року (більш точного часу, дати та місця на даний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у організованій групі ряд громадян, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_4 , передбачав вчинення умисних особливо тяжких злочинів на території Сумської і Полтавської областей, у зв`язку з чим, до складу організованої групи увійшли щонайменше четверо осіб, проживаючих на території Полтавської та Сумської областей, які поділяли погляди ОСОБА_4 щодо можливості вчинення таких злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення крадіжок, мали необхідні знання та навички, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

Так, найвищу (першу) ланку у організованій групі, ОСОБА_4 відвів собі, згідно чого, йому, як організатору та її вищому керівнику, підпорядковувались всі інші учасники організованої групи, які безумовно, чітко і своєчасно виконували всі його вказівки, настанови та вимоги.

Відповідно до свого злочинного плану щодо створення та діяльності організованої групи, ОСОБА_4 розподілив ролі та функції між співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування усіх її членів.

Зокрема, ОСОБА_4 , як керівник організованої групи, виконував наступні функції: здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи; спільно з іншими учасниками організованої групи, розробляв плани вчинення злочинів, координував дії учасників під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи; встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в організованій групі та забезпечував їх дотримання всіма учасниками; підшуковував та визначав місця для здійснення викрадення вуглеводневої суміші та газового конденсату; підшуковував, погоджував знайдені та визначав місця «відстою» і подальшого збуту викраденої вуглеводневої суміші та газового конденсату; здійснював безпосередній підбір учасників організованої групи; відповідав за розподіл грошей отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень; встановлював та погоджував час та місце вчинення злочинів; приймав безпосередню участь у вчинюваних організованою групою злочинах; підтримував зв`язки з керівниками та учасниками інших злочинних угрупувань, які не входили до складу створеної ним організованої групи; підтримував зв`язки з посадовими особами правоохоронних органів, органів безпеки та охорони об`єктів, на яких здійснювалося викрадення вуглеводневої суміші та газового конденсату; визначав безпечні маршрути для пересування та перевезення викраденої сировини.

З метою забезпечення зовнішньої безпеки організованої групи, ОСОБА_4 здійснював заходи з пошуку корупційних зв?язків з місцевими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, посадовими особами Філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код 00153100).

Для мобільності під час готування та вчинення злочинів, учасниками організованої групи використовувалися різні типи і марки автомобілів, в тому числі вантажних, як з числа належних їм, так і інших автомобілів.

Вказані автомобілі використовувалися для транспортування членів організованої групи до місць вчинення злочинів, з місць вчинення злочинів, а також перевезення викрадених продуктів з місць крадіжок до місць зберігання таких продуктів.

Таким чином, в період часу з січня по лютий 2023 року, створена ОСОБА_4 організована група вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із викраденням вуглеводневої суміші та газового конденсату за наступних обставин.

Зокрема, у ході досудового розслідування встановлено, що учасники організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи в період часу з 16 години 49 хвилин 16.01.2023 по 17 годину 49 хвилин 16.01.2023, вчинили крадіжку 3000 літрів вуглеводневої суміші, загальною вартістю 30 330 гривень, чим спричинили Філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код 00153100) матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, встановлено, що учасники організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи в період часу з 17 години 47 хвилин 22.02.2023 по 21 годину 55 хвилин 22.02.2023 вчинили крадіжку 840 літрів газового конденсату, загальною вартістю 8 458,80 гривень, чим спричинили Філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код 00153100) матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, встановлено, що учасники організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи в період часу з 17 години 46 хвилин 23.02.2023 по 20 годину 53 хвилини 23.02.2023 вчинили крадіжку 735 літрів газового конденсату, загальною вартістю 7 401,45 гривня, чим спричинили Філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код 00153100) матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того, встановлено, що учасники організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи в період часу з 17 години 43 хвилин 24.02.2023 по 20 годину 10 хвилин 24.02.2023 вчинили крадіжку 735 літрів газового конденсату, загальною вартістю 7 401,45 гривня, чим спричинили Філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (код 00153100) матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, 09.06.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/21693/23-к від 29.05.2023 проведено обшук автомобіля марки Volkswagen Sharan, темного кольору, vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ), який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не надано слідчим суддею, зокрема: автомобіль марки «Volkswagen Sharan» vin: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ; ключі від автомобіля «Volkswagen Sharan».

09.06.2023 року слідчим винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що виникла необхідність у арешті тимчасово вилученого майна з метою збереження речових доказів та з метою запобігання його відчуження третім особам, та попередження настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Прокурором в клопотанні наведено доводи, які свідчать, що вилучені в ході обшуку предмети можуть містити відомості про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, та можуть бути використанні як докази у даному кримінальному провадженні та вказувати на зв`язки осіб до вчинюваного злочину, а також предмети та документи, які використовувались для маскування вчинюваних злочинів, у зв`язку з чим можуть мати доказовий характер.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, вилучене під час обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 09.06.2023 у автомобілі Volkswagen Sharan, темного кольору, vin: НОМЕР_1 (д.н.з. НОМЕР_2 ) майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-автомобіль марки «Volkswagen Sharan» vin: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 ;

-ключі від автомобіля «Volkswagen Sharan».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1