Справа № 642/2874/23
Провадження № 1-кс/642/1670/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі, Грузія, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, озлученого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема 10.11.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,

який підозрюється за ч.4 ст.186 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000683 від 27.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії воєнного стану, ОСОБА_7 , 26.04.2023 близько о 23 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Харків вул. Ініціативна 4, помітив раніше невідомого ОСОБА_8 , який також знаходився на цій вулиці, підійшов до нього та розпочав вести розмову. В ході спілкування ОСОБА_7 , в кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 , помітив мобільний телефон. При цьому, наніс удар правою рукою в ділянку голови потерпілого, після чого дістав з кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Apple iphone 12 128 Gb Green», вартістю 23599 гривень 20 копійок, що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 538 М від 17.05.2023, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

01.06.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив про наявність ризиків, передбачених передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та пояснили, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначив, що підозра не обгрунтована, а ризики не доведені і ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Підозрюваний підтримав думку захисника та зазначив, що злочину він не вчиняв, переховуватися або тиснути на свідків не бажає. Він завжди приходив до слідчого та до суду. У нього хвора бабуся, яка не пересувається, а сам він страждає на цироз печінки.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наданими до суду копіями матеріалів кримінального провадження: заявою про вчинення злочину, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_7 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий, на даний час перебуває на іспитовому строку за вироком суду, не працює та розлучений.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлений тим, що ОСОБА_7 з метою уникнення суворого покарання може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою змусити їх дати хибні показання на його користь.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі й за корисливі злочини, на даний час перебуває на іспитовому строку, що може свідчити про його стійку злочинну спрямованість, і він може, не маючи джерел доходів, вчинити новий корисливий злочин.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Строк досудового розслідування на даний час рахується з моменту повідомлення про підозру з 01.06.2023р. по 31.07.2023р., отже, строк дії запобіжного заходу має визначатися саме у межах строку досудового розслідування - тобто до 31.07.2023р.

Відповідно до статті 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державній установі «Харківській слідчий ізолятор»в межах строку досудового розслідування, а саме до 31 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 06 червня 2023 р.

Строк дії ухвали - до 31 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1