Справа № 372/2767/23
Провадження 1-кс-784/23
ухвала

Іменем України

19 червня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці міста Обухів Київської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2023 року до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу 22:00 години до 06:00 години відносно підозрюваної ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрювана спробує ухилитись від слідства та суду, переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до наданих суду матеріалів, 17 червня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходилася в приміщенні кухні за місцем свого проживання, а саме в будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 взявши в праву руку побутовий ніж, який знаходився на кухонному столі в даному приміщенні, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому один удар в область поперекового відділу тулубу справа.

У результаті завданого удару ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_7 тілесне ушкодження у виді: проникаючої колото-різаної рани поперекового відділу справа.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесне ушкодження, яке відповідно до правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, встановлено достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18.06.2023 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001486.

18.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 було затримано працівниками Обухівського РУП та поміщено до ізолятору тимчасового тримання ГУНП в Київській області (час фактичного затримання 23:55 год. 17.06.2023).

18.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Прокурор в судовому засіданні загалом довів обставини, викладені в клопотанні слідчого, наполягав на доцільності саме запропонованого клопотанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, а саме з 22:00 години до 06:00 години.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив, просив обрати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки в підозрюваної на утриманні є двоє неповнолітніх дітей.

Підозрювана просила застосувати дон неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Обґрунтованість підозри в межах розгляду клопотання ніким не оспорювалась.

Заслухавши виступ слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, про існування визначених ст.177 КПК України ризиків, думку захисника та підозрюваного, які не заперечили проти задоволення клопотання, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків, передбачених у цій статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, а також зібрані на даному етапі досудового розслідування докази, є ряд обставин, які дають підстави об`єктивно вважати, що в даному випадку наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

П. 1 ч. 1 ст.177 КПК України: «Переховуватися від органів досудового слідства та суду»: Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 , вчинила тяжкий злочин, вчинений проти життя та здоров`я особи, відповідальність за який чинним Кримінальним Кодексом України передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому вказані обставини дають достатньо підстав вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

П. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: «Незаконно впливати на потерпілих та свідків»: Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_6 особисто знайома, з потерпілим ОСОБА_7 та є його колишньою дружиною. Крім того, на даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі докази, в тому числі й не допитані всі свідки злочину, а тому незаконний вплив з боку підозрюваної на як на потерпілого, так і на свідків, може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, а тому, існують підстави вважати, що ОСОБА_6 може вчиняти різні дії, спрямовані до відмови потерпілого та свідків у подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини.

Так, з точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищевикладені обставини також дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання дасть можливість запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про її особу, а саме те, вона раніше не судима, зважаючи на необхідність виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність слідчим та прокурором наявності всіх обставин, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваної найбільш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Висновки слідчого щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).

В обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, слідчий послався лише на стандартне посилання про можливість ухилення підозрюваної від слідства, що є явно недостатнім і не вказує на доведеність обставин, передбачених ст. 178 КПК України. При цьому з посилань сторін вбачається, що підозрювана була допитана працівниками поліції, від участі у слідчих діях не ухилялася, процесуальні обов`язки виконувала сумлінно, за її участю проведено рід слідчих дій, складено протокол її допиту. Слідчий та прокурор ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не посилались на те, що підозрюваною вчинялись будь-які дії відносно переховування від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджання кримінальному провадженню. Будь-яких доказів на підтвердження вчинення підозрюваною подібних дій слідчому судді не подавалось.

Вважаю, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби. Про вказане свідчать ті обставини, що згідно наданих під час розгляду справи письмових доказів підозрювана має зареєстроване місце проживання в м. Обухів Київської області, а також місце фактичного проживання, в м. Обухів Київської області. Посилання ж на те, що підозрювана впливатиме на потерпілого та свідків жодним чином не конкретизовані та не обґрунтовані, при цьому підозрювана вже надала слідчому покази, прийняла участь у інших слідчих діях.

Однак, жодних підстав вважати, що зазначеним вище ризикам може запобігти лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, з поданих слідчому судді матеріалів не вбачається.

Вважаю, що майновий і соціальний статус підозрюваної, наявність в неї на триманні двох малолітніх дітей, вказують на маловірогідність втечі підозрюваної від слідства та суду, тому необхідність в обранні такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт в нічний період часу.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Оскільки в межах цього кримінального провадження розслідується злочин, пов`язаний із домашнім насильством, в силу приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд має здійснити оцінку ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як вбачається із пояснень підозрюваної у суді, які узгоджуються із доводами інших учасників процесу та матеріалами кримінального провадження, потерпілим по відношенню до підозрюваної неодноразово вчинялось домашнє насильство, за що він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, вживались передбачені законом заходи ля протидії такому домашньому насильству, зокрема у виді термінових заборонних приписів, які також порушувались потерпілим. Підозрювана в суді посилалась на те, що інкримінований їй злочин було вчинено після чергового застосування фізичного насильства її колишнім чоловіком. За таких обставин, слід вважати реальними ризики повторного застосування домашнього насильства, настання ще більш тяжких наслідків у випадку подальшого спілкування і спільного проживання колишнього подружжя.

За матеріалами кримінального провадження злочин було вчинено по місцю постійного проживання і реєстрації підозрюваної, тобто за тією ж адресою, де за вимогами клопотання пропонується відбувати домашній арешт підозрюваній. Потерпілий не зареєстрований у цьому житловому приміщенні, фактично проживає у іншому населеному пункті, однак за доводами підозрюваної, систематично приходить у її помешкання та вчиняє домашнє насильство.

Враховуючи викладене вище, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по місцю систематичного вчинення домашнього насильства слід визнати необґрунтованим і недоцільним, оскільки це не сприятиме усуненню ризиків повторного вчинення домашнього насильства, а також призведе до неможливості тимчасового прихистку постраждалої від домашнього насильства в іншому, більш безпечному місці тимчасового проживання. Аналогічно це також породжує ризики повторного застосування домашнього насильства з боку підозрюваної по відношенню по потерпілого, оскільки у випадку задоволення клопотання слідчого учасники конфлікту можуть контактувати по місцю вчинення попередніх проявів домашнього насильства, оскільки передумови конфліктних ситуацій між ними наразі незмінні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваної, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність слідчим і прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, вважаю можливим відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години до 06:00 години та застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Поряд із тим, при обранні запобіжного заходу слід оцінити доцільність вжиття обмежувальних заходів, тобто аналогічним обмежувальним приписам встановленим у судовому порядку заходам тимчасового обмеження прав і свобод особи, яка підозрюється (обвинувачується) у вчиненні злочину, пов`язаного з домашнім насильством, спрямованих на забезпечення безпеки постраждалої особи, що використовуються при застосуванні запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, крім обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, суд може застосувати до особи, яка підозрюється у вчиненні такого кримінального правопорушення, один або декілька таких обмежувальних заходів:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження лікування від алкогольної, наркотичної або іншої залежності, від хвороб, що становлять небезпеку для оточуючих, направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи попередню історію домашнього насильства за участю потерпілого та підозрюваної, наявність ризиків повторного застосування домашнього насильства, слід застосувати обмежувальні заходи у виді заборони наближатися на відстань 50 метрів до місця, де потерпілий ОСОБА_7 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин. При цьому вказану заборону слід застосувати всюди, де може перебувати потерпілий, однак окрім зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 , оскільки це буде порушувати право власності і право вільного вибору місця проживання підозрюваної без достатніх підстав, але слід врахувати й відсутність у потерпілого передбаченого законом права користування житловим приміщенням за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 .

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вказані вище обов`язки, пов`язані із застосуванням обмежувальних заходів у кримінальному провадженні щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством, слід покласти на підозрювану на період дії цієї ухвали про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці міста Обухів Київської області.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджениці міста Обухів Київської області, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 на строк два місяці обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом у визначений час, місце, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із міста Обухів Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця навчання, місця роботи;

- уникати спілкування із потерпілим, свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також з особами, які брали участь в якості понятих та свідків під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 обмежувальні заходи, передбачені пунктом 3 частини 6 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- заборонити наближатися на відстань 50 метрів до місця, де потерпілий ОСОБА_7 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, окрім зареєстрованого місця проживання ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на строк дії ухвали - до 18 серпня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Обухівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, якому доручено розслідування цього кримінального правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1