ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2654/23 Справа № 932/3187/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

07 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 02 травня 2023 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 при участі захисника ОСОБА_5 .

Визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України та призначено узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених, придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, а також, зобов`язано його відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із таким судовим рішенням, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 204 КК України - скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Суддя-доповідач, ознайомившись із апеляційною скаргою обвинуваченого та матеріалами справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року, за ч. 2 ст. 204 КК України, яким затверджено угоду про визнання винуватості та призначено узгоджену учасниками кримінального провадження міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав:

- призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди;

- ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Відповідно ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а обвинувачений має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для обвинуваченого є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 цього Кодексу.

Згідно змісту апеляційної скарги обвинуваченого, ОСОБА_3 вказує на те, що суд першої інстанції затверджуючи угоду про визнання винуватості в порушення вищенаведених норм кримінального процесуального законодавства України не перевірив добровільність згоди обвинуваченого на укладання такої угоди, а також, не з`ясував того факту, що обвинувачений фактично був введений в оману на стадії досудового розслідування та не розумів до кінця як наслідки укладання такої угоди, так і обставини, що будуть викладені прокурором в обвинувальному акті. Вказує на те, що адвокат, який є його давнім знайомим, знаючи про скрутне матеріальне становище ОСОБА_3 запропонував йому заробити грошей та взяти на себе провину за зіпсування сидру внаслідок неякісного використання спирту, шляхом підписання угоди про визнання винуватості та всіх процесуальних документів, складених в ході досудового розслідування.

Однак, суд апеляційної інстанції оцінює критично такі доводи апеляційної скарги та вважає, що обвинувачений позбавлений процесуальної можливості в даному випадку оскаржувати вирок суду, яким затверджено угоду про визнання винуватості, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 02 травня 2023 року між ОСОБА_3 та прокурором Слобожанської окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури, в присутності захисника обвинуваченого, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до змісту якої ОСОБА_3 визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України та погоджується із покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених, придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дана угода була підписана обвинуваченим без будь-яких зауважень та в присутності захисника, який здійснював захист ОСОБА_3 напротязі усього досудового розслідування та ознайомлення із складеними співробітниками поліції процесуальними документами, в тому числі, повідомленням про підозру із викладенням фактично встановлених обставин, за яких ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, а також, при відкритті в порядку ст. 290 КПК України матеріалів кримінального провадження та вручення копії обвинувального акту.

При цьому, жодних зауважень в ході усього досудового розслідування, незгоди із висунутим обвинуваченням, скарг на введення в оману чи здійснення тиску з боку співробітників поліції або на недобросовісне виконання захисником своїх обов`язків від ОСОБА_3 не надходило. Дії співробітників поліції в установленому законом порядку обвинуваченим не оскаржувались, скарг до НААУ щодо діяльності адвоката під час здійснення захисту ОСОБА_3 також не подавав, правом відмовитись від свого адвоката ОСОБА_5 та отримати іншого адвоката на безоплатній основі за рахунок держави не скористався.

Таким чином, із вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_3 протягом усього досудового розслідування та проведення слідчих дій із ним, чітко розумів виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які були встановлені та інкримінуються йому, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також, вид та розмір, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України покарання та наслідки укладання угоди про визнання винуватості.

Надалі, суд апеляційної інстанції зауважує, що після направлення обвинувального акту до суду та, затвердженої між обвинуваченим і прокурором, угоди про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, судом першої інстанції в підготовчому судовому засіданні було повністю під звукозапис роз`яснено ОСОБА_3 наслідки укладання такої угоди, в тому, числі обмеження його права на подальше оскарження вироку суду, з`ясовано добровільність обвинуваченого при укладанні такої угоди та також, його згоду із викладеними фактичними обставинами кримінального провадження в обвинувальному акті і чи розуміє він в чому його обвинувачують.

І як вбачається із журналу судового засідання та звукозапису до нього від 04 травня 2023 року (а.с. 54, т. 4), в присутності захисника, обвинувачений підтвердив суду першої інстанції, що він повністю визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України за тих обставин, що викладені в обвинувальному акті, підтвердив, що угода укладена ним із прокурором була добровільною, без будь-якого здійснення на нього тиску з боку співробітників поліції і він розуміє наслідки її укладання, в тому числі позбавлення процесуальної можливості в подальшому оскаржити вирок суду в апеляційному порядку.

Жодних скарг на дії свого адвоката в підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого не надходило, правом відмовитись від адвоката ОСОБА_5 та отримати на підставі ухвали суду безоплатного адвоката за рахунок держави ОСОБА_3 не скористався, про введення його адвокатом в оману, шляхом надання матеріальної допомоги за визнання вини і нерозуміння обставин, за яких він бере на себе вину у вчиненні злочину ОСОБА_3 суду не заявляв. При цьому, добровільність обвинуваченого та розуміння ним усіх наслідків укладання угоди про визнання винуватості відображена судом і в мотивувальній частині вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки ОСОБА_3 повністю розумів наслідки укладання угоди про визнання винуватості, в тому числі позбавлення процесуальної можливості в подальшому оскаржити вирок суду в апеляційному порядку, підтвердив свою добровільність на підписання даної угоди, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його скаргою на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 392, 399 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року відносно ОСОБА_3 , за ч. 2 ст. 204 КК України.

Копію даної ухвали та оригінал апеляційної скарги з додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2