Дата документу 12.05.2023
Справа № 334/924/23
Провадження № 1-кс/334/1323/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

12 травня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000057, внесеному 07.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 та частиною третьою статті 368 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, який має вищу освіту, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, працює майстром у ФОП ОСОБА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 , в якому слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 17.00 години до 08.00 години наступного дня в межах строку досудового розслідування до 16 червня 2023 року. Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.12.2022 до ЄРДР за № 0000057 за частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 та частиною третьою статті 368 КК України. У вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2023; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 08.12.2023, 08.03.2023, 17.03.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.02.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.02.2023; протоколом огляду від 20.01.2023; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 27.01.2023. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 частини першої статті 177 КПК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, який є тяжким і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Не має сталих соціальних зв`язків у м. Запоріжжя, сім`ї чи офіційного місця роботи, що дозволяє йому безперешкодно покинути територію Запорізької області і в подальшому території України з метою уникнення покарання. На теперішній час органом досудового розслідування триває вилучення незаконного виданих довідок про інвалідність та медичних документів, на підставі яких останні видавалися. В зв`язку з цим у випадку перебування ОСОБА_4 на свободі останній матиме можливість приховати, спотворити або замінити документи, які матимуть важливе значення для органу досудового розслідування, оскільки обізнаний про їх місцезнаходження і має доступ до них через свої дружні зв`язки. Підозрюваний може впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадження та намагатись тиснути погрозами чи вмовляннями на них. На теперішній час продовжується встановлення всього кола осіб, які причетні до скоєння вказаного кримінального правопорушення, тому перебування ОСОБА_4 на волі надасть останньому можливість впливати на свідків чи обвинувачених з метою зміни їх показів у вигідному для нього світлі. Також, ОСОБА_4 не має офіційних джерел доходу, у зв`язку з чим може вчиняти аналогічні злочини з метою отримання коштів на життя. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, з мотивів викладених в ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання не заперечував, проте просив встановити підозрюваному заборону залишати житло з 22.00 години до 08.00 години наступного дня, оскільки підозрюваний працює, а також доглядає за дружиною та дитиною. Також, з моменту пред`явлення підозри і до теперішнього часу підозрюваний належним чином виконував процесуальні обов`язки та має стійкі соціальні зв`язки.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, а також подані стороною захисту на обґрунтування своїх заперечень, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що передбачено частинами першою та другою статті 181 КПК України.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим відділенням Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000057, внесеного 07.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 та частиною третьою статті 368 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області..

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, переслідуючи корисливий мотив, вступив в злочинну змову з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок та засобів та розробили схему сприяння незаконному переправленню громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, яким заборонено перетинати державний кордон України відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із введенням 24.02.2022 на території України воєнного стану, шляхом виготовлення документів про проходження такими особами медико- соціальної експертної комісії та отриманні завідомо недостовірних довідок до акту огляду медико-соціальною експертною комісією типової форми, передбаченої у пункту 1.5 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, шо використовується в медико-соціальних експертних комісіях» від 30.07.2012 про встановлення групи інвалідності, що у подальшому надавало право безперешкодного перетину державного кордону України, при цьому надаючи поради, вказівки щодо способів перетину державного кордону України за грошову винагороду. Так, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснював на території України пошук потенційних клієнтів для незаконного переправлення до країни Європейського союзу або осіб, яким необхідні документи для перетину державного кордону України. На початку грудня 2022 року, більш точний час встановити органу досудового розслідування не вдалося, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, запропонував свої послуги ОСОБА_8 щодо сприяння переправленню його через державний кордон України, надання засобів для його перетину, шляхом виготовлення підроблених медичних документів, що надають право безперешкодного виїзду військовозобов`язаній особі через державний кордон України до країн Європейського Союзу, на що останній погодився та 20.01.2023 передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 5000 доларів ЄША у якості завдатку, які в подальшому ОСОБА_9 розподілив між ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 зобов`язався виготовити вказаний документ та з метою виконання взятих на себе зобов`язань, залучив для виготовлення необхідних медичних документів ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 за грошову винагороду. Надалі, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи на меті особисте збагачення за рахунок вчинення протиправних дій, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.03.2023, та місці, на підставі виготовлених ними медичних документів, отримали від невстановлених у ході досудового розслідування осіб, виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 159602 від 16.03.2023 на ім`я ОСОБА_8 , в якому зазначено недостовірні відомості, а саме те, що останньому встановлено безстрокову 2 групу інвалідності. В подальшому, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , отримавши до цього від невстановлених осіб, виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 159602 від 16.03.2023 на ім`я ОСОБА_8 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, бажаючи отримати за свої послуги грошову винагороду в якості кінцевої оплати за виготовлення вищевказаних документів через ОСОБА_9 , передали ОСОБА_8 виписку з акту огляду медико-соціальною експертною комісією та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 159602 від 16.03.2023, видані на його ім`я, в яких зазначено недостовірні відомості, що ОСОБА_8 має інвалідність другої групи, а також сприяв порадами та вказівками щодо незаконного перетину державного кордону України за допомогою вказаних медичних документів, з корисливих мотивів.

0205.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 08.05.2023 продовжений строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців - до 16.06.2023.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.12.2023; протоколами допитів свідка ОСОБА_8 від 08.12.2023, 08.03.2023, 17.03.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 28.02.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.02.2023; протоколом огляду від 20.01.2023; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 27.01.2023.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтовується існуванням ризиків, передбачених пунктами 1-3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього, у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, який є тяжким і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Проте, після повідомлення йому про підозру і до теперішнього часу він належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, що не спростовано прокурором в судовому засіданні. Також підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, працює. Вказані обставини свідчать про те, що ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, прокурором не доведений.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про те, що прокурором не доведений ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, оскільки орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з відповідними клопотаннями з метою виявлення та вилучення речей і документів, на які може впливати підозрюваний та які слідчий вважає необхідними для досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому, прокурором доведений ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Органом досудового розслідування вже допитані певні свідки у кримінальному провадженні. Однак, органом досудового розслідування в теперішній час встановлюються інші свідки у даному кримінальному провадженні та особи, причетні до вчинення злочинів. Підозрюваному можуть бути відомі місця проживання цих осіб, а отже він має можливість незаконного впливати на них з метою відмови ними від показань.

Підозрюваний є раніше не судимою особою. Має стійкі соціальні зв`язки, працює. Отже, прокурором не доведений ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під домашнім арештом.

Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема, його належну поведінку.

При цьому слідчий суддя вважає необхідним встановити заборону підозрюваному залишати житло з 19.00 години, оскільки підозрюваний працює, що може перешкодити йому прибути до житла за місцем відбування домашнього арешту о 18.00 годині.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19.00 години до 08.00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Строк дії ухвали становить тридцять шість діб в межах строку досудового розслідування та закінчується 16 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 12 травня 2023 року.

Слідчий суддя: