Справа №766/4367/23
н/п 1-кс/766/1534/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

29.08.2023 м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001207 від 13.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та без постійного місця проживання, раніше не судимого,-

в с т а н о в и в:

25.08.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання СВ ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001207 від 13.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» в межах строку досудового розслідування з правом внесення застави.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначному складу суду від 25.08.2023 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що СВ ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001207 від 13.08.2023.

За версією органу досудового розслідування, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 12.08.2023 приблизно о 09:00 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України, через незачинені вхідні двері проникли до приміщення будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали: алюмінієву драбину моделі «Itoss 917», вартість якої становить 3045,60 грн., після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на загальну суму 3045,60 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 12.08.2023 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України, через незачинену хвіртку проникли до території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрали: велосипед марки «CUSTOM 2000 Giant», вартість якого складає 4900 грн., після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 4900 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та без фактичного місця проживання, раніше не судимий.

28.08.2023 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, серед яких:

-Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 в ході якого вона повідомив про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.08.2023, який повідомив про відомі йому обставини справи;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2023. в ході якого він повідомив, що бачив підозрюваного ОСОБА_4 , який рухався з викраденим майном;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_4

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , продали йому викрадені ними речі;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_12 вказав на ОСОБА_4

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила, що бачили у себе на території домоволодіння ОСОБА_4

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час якого потерпіла ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_4 ;

-Протоколом пред`явлення речей для впізнання, під час якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала належну їй драбину, яку було викрадено у неї;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив про відомі йому обставини справи;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що бачив ОСОБА_4 , який рухався з викраденим майном;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 продали йому викрадений у ОСОБА_8 , велосипед;

-Протоколом пред`явлення речей для впізнання, під час якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав належний йому велосипед, який було викрадено у нього;

-Протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7

-Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України, вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених злочинів, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може переховуватися від органів розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років. Крім того, Херсон є зоною бойових дій та знаходиться у безпосередній близькості до непідконтрольної території Херсонської області, де може переховуватись підозрюваний у разі необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, підозрюваний не має стійких соціальних зав`язків, які могли б його стримувати.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, полягає в тому, що він хоч і є особою раніше не судимою, але інтенсивність скоєння ним злочинів корисливої спрямованості свідчить про його стрімке збагачення незаконним способом, а саме внаслідок вчинення крадіжок майна громадян.

Впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою змінення ними показів.

Таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність офіційного джерела доходу, враховуючи схильність до вчинення злочинів, а особливо корисливої спрямованості, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_3 , клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_4 просив суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, матеріали кримінального провадження, документи з метою встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, у якому він підозрюється.

З урахуванням обсягу зібраних під час досудового розслідування доказів, наведених вище органом досудового розслідування, 24.08.2023 року ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування, а тому оголошена підозра є цілком обґрунтованою і такою, що ґрунтується на достатньому об`ємі доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.

Так, останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим та те, що звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення такого характеру злочинів КК України виключає слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний усвідомлюючи загрозу реального ув`язнення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування слідчий суддя також враховує ту обставину, що ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати присутність підозрюваного в межах територіальної громади Херсонського району, не має; постійного місця проживання не має. Наведене створює обґрунтовані побоювання, що підозрюваний у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У той же час обґрунтованим вважає слідчий суддя твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_4 ознайомлений із дійсним місцем проживання свідків і може вчинити на них фізичний або психологічний вплив внаслідок чого останні можуть змінити свої покази на його користь.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, офіційних джерел доходу не має. Причинами протиправних дій стало бажання отримати матеріальну вигоду, що викликає обґрунтовані побоювання щодо продовження вчинення протиправних дій в майбутньому. З урахуванням характеру інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення щодо відсутності жодних стримуючих факторів, які б могли у достатній мірі запобігти продовженню протиправної діяльності, однією з цілей якої було отримання прибутку.

4.3. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, по що свідчить відсутність сім`ї або неповнолітніх утриманців.

У той же час, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання під вартою.

За таких підстав клопотання слідчого СВ ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001207 від 13.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, належить задовольнити, підстав для застосування домашнього арешту не вбачається.

4.4. Щодо розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Отже, враховуючи вищезазначені правила КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно останнього, можливо визначити заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого. У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» №511-550/0/4-13 від 04.04.2013). Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне. Отже дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового стану підозрюваного, характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що застава у мінімальних межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного є застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-178,183,186, 193,194,196,197 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити частково.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 24 жовтня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави.

ОСОБА_4 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 53 680 гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1