Дата документу 25.05.2023
Справа № 334/1935/23
Провадження № 1-кс/334/1445/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого слідчого- ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання,

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання.

В своєму поданні вказує на те, що Слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 від 13.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме 20.03.2023 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя було накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz державний номер НОМЕР_1 , який 13.03.2023 року був вилучений слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та яким на законних підставах володів ОСОБА_5 .

Арешт на вищезазначений транспортний засіб було накладено судом з метою проведення слідчих дій із ним та судово автотехнічної експертизи.

Станом на час звернення із клопотанням про зміну місця зберігання речового доказу із вилученим транспортним засобом було проведено усі необхідні слідчі дії та експертизи у зв`язку із чим підстави для подальшого позбавлення його законного володільця права на вільне користування своїм транспортним засобом відпали.

На теперішній час, вищезазначений транспортний засіб знаходиться на авто майданчику ГУНП в Запорізькій області понад два місяці.

У той же час перебування належного ОСОБА_5 транспортного засобу на території авто майданчику ГУНП в Запорізькій області завдає йому значної матеріальної шкоди, оскільки автомобіль належним чином не обслуговується та знецінюється.

Крім того, подальше обмеження права законного володільця на вільне користування транспортним засобом є безпідставним, не є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Наслідки такого обмеження негативно впливають на її інтереси і охоронювані законом права.

Більш того, законний володілець транспортного засобу ОСОБА_5 є особою похилого віку та має тяжке захворювання суглобів правої ноги та позбавлений можливості вільно пересуватися містом для отримання медичної допомоги у зв`язку із чим йому необхідний власний транспортний засіб.

Просить суд змінити місце зберігання арештованого майна транспортного засобу «Mercedes-Benz Е 200» державний номер НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання його законному володільцю - ОСОБА_5 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволені.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, зазначив, що всі експертизи у справі вже проведенні.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ухвалою Ленінського районного суду справа №334/1935/23 накладено арешт на автомобіль «MERSEDES-BENZ E200», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пересування та відчуження. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення вказаного клопотання, та вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання користувачу майна ОСОБА_5 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_2 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 350, 371, 372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну місця зберігання майна та передачу його на відповідальне зберігання - задовольнити.

Змінити місце зберігання автомобіля «MERSEDES-BENZ E200», державний номерний знак НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресою: АДРЕСА_2 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Зобов`язати слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 передати вище вказане майно під зберігальну розписку ОСОБА_5 для зберігання.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1