Є.у.н.с.с.512/562/23
Провадження №1-кп/512/37/23
"07" вересня 2023 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника за призначенням - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023р. за №0000211, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`яне, Савранського району, Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, утриманців не має, військовозобов`язаного, тимчасово непрацюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Савранського районного суду Одеської області від 10.08.2022р. за вчинення кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяця, покарання відбув, судимість не знята і не погашена, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим вироком Савранського районного суду Одеської області від 10.08.2022р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, до покарання у виді арешту на строк 4 місяця, відбувши покарання та звільнений по закінченню терміну відбування покарання 13.01.2023р., на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, чим не довів своє виправлення, та продовжив навмисно вчинювати аналогічні правопорушення.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11.05.2011р., (далі - Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання, або між колишніми чи теперішніми подружжями, або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні, або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Також, згідно ст.35 Стамбульської конвенції Україна, як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_2 , спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, з січня місяця 2023 року ОСОБА_5 , який перебуває на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно веде аморальний і пристосовницький спосіб життя, зловживає алкоголем, та на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та систематично, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_7 ..

В період з січня 2023 року по травень 2023 року ОСОБА_7 неодноразово зверталась до органів Національною поліції України із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_5 , тобто умисного вчинення психологічного насильства, яке проявлялось у висловлюванні грубої нецензурної лексики та словесних образ до потерпілої, погрозах застосування фізичної сили, переслідуванні та залякуванні, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість її життя.

За вказані дії відносно потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).

Так, 23.01.2023р. ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме: приблизно о 16 годині в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 02.02.2023р. по справі №512/89/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

27.01.2023р. приблизно о 16год. та 01.02.2023р. приблизно о 15год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 02.02.2023р. по справі №512/87/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, 20.03.2023р. ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме: приблизно о 17год. в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї; 21.03.2023р. об 11год. 20хв. за зазначеною адресою ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї; 22.03.2023р. приблизно об 11год. за вказаною адресою ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї, а також 23.03.2023р. приблизно об 11год. 20хв. за цією ж адресою ОСОБА_5 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 28.03.2023р. по справі №512/224/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

01.05.2023р. ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме: приблизно о 18год. в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері ОСОБА_7 , чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 15.05.2023р. по справі №512/345/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

02.05.2023р. приблизно о 10год. за вищевказаною адресою ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_7 психологічне насильство, а саме: висловлювався на її адресу нецензурною, чим наніс їй психологічну травму та вчинив насильство в сім`ї. Згідно постанови Савранського районного суду Одеської області від 15.05.2023р. по справі №512/344/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Тобто, з 23.01.2023р. по 02.05.2023р. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , умисно та систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_7 психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань останньої та погіршило якість її життя.

Крім цього, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 20.05.2023р. приблизно о 18год. (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання зі своєю матір`ю ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, на ґрунті неприязних відносин, вчинив по відношенню до останньої психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршило якість її життя, а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Внаслідок тривалого періоду вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, а саме з 23.01.2023р. по 20.05.2023р., у потерпілої ОСОБА_7 підвищилась тривожність, значно знизився фон настрою, що погіршило якість її життя, та призвело до негативних змін у її психоемоційному стані і емоційної лабільності. Виникнення зазначеного знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із шкодою, яку було спричинено внаслідок вчинених відносно неї протиправних дій.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме: у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, вручено ОСОБА_5 31.05.2023р..

Потерпіла ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ст.126-1 КК України, не пред`явила, подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, наполягала на притягненні ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, призначивши йому суворе покарання, передбачене санкцією вказаної статті (а.с.22).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення та пояснив, що вчиняв по відношенню до своєї матері психологічне насильство, яке виражалося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її бік нецензурною лайкою, але фізичного впливу він не застосовував. Також зазначив, що такі дії він вчиняв у стані сп`яніння.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_5 кається, вказавши, що готовий понести покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає свою винуватість.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив суд не застосовувати до свого підзахисного покарання, що пов`язане з позбавленням волі, оскільки обвинувачений щиро кається у вчиненому, шкодує про вчинені правопорушення, що він усвідомив свою протиправну поведінку, став на шлях виправлення і в майбутньому обіцяє не допускати подібне.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, у зв`язку з чим визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за вказаною статтею, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф від 09.07.2019р., Левчук проти України від 03.09.2020р. зазначив, що домашнє насильство є порушенням статей 3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Там, де особа достовірно стверджує про те, що вона зазнавала актів домашнього насильства, якими б незначними поодинокі випадки не були, національні органи влади повинні оцінити ситуацію у всіх аспектах, включно з ризиком повторення подібних інцидентів. Ця оцінка повинна належним чином брати до уваги особливу вразливість жертв, які часто емоційно, фінансово чи іншим чином залежать від своїх кривдників, а також психологічний вплив можливого повторного знущання, залякування та насильства на їхнє повсякденне життя.

З огляду на зазначене, при призначенні міри покарання для обвинуваченого суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, а також всі обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який проживає спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_7 (потерпілою) в с.Кам`яне, Подільського району, Одеської області (а.с.70), одружений, але з дружиною разом не проживають, утриманців не має, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп`яніння несе загрозу здоров`ю та життю матері, веде аморальний спосіб життя (а.с.69), постійної роботи не має, на обліку в Савранському відділі Подільської філії Одеського обласного центру зайнятості як безробітний не перебуває (а.с.68), утримує себе за рахунок праці по найму; раніше засуджений вироком Савранського районного суду Одеської області від 10.08.2022р. за вчинення кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяця, однак, відбувши покарання 13.01.2023р., на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив навмисно вчинювати аналогічні правопорушення.

Також, суд враховує інформацію, надану Подільським районним сектором №5 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, у досудовій доповіді щодо обвинуваченого, а саме: інформацію про обвинуваченого, його соціально-психологічну характеристику, дуже високу оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, дуже високу оцінку ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, та висновок про неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, оскільки застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.34-41, 42-43).

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст.66 КК України суд відносить визнання ним своєї винуватості.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені п.п.1, 6, 6-1 ч.1 ст.67 цього Кодексу, суд відносить вчинення злочину повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, негативну характеристику обвинуваченого за місцем його проживання та зловживання ним алкогольними напоями, його судимість за аналогічний злочин, яка не знята і не погашена, наявність трьох обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про сформованість стійкої направленості особистості обвинуваченого на вчинення домашнього насильства, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 слід обрати покарання лише у виді позбавлення волі, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України.

Оскільки покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, враховуючи відсутність умов для застосування виняткового і найбільш суворого запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням свободи, які передбачені у ч.2 ст.183 КПК України, прокурор у судових дебатах, з метою забезпечення можливості виконання вироку, заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до набрання вироком законної сили.

Суд, розглянувши вказане клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти застосування вказаного запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України), з метою забезпечення виконання вироку вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.5 ст.194 цього Кодексу.

Цивільний позов потерпілою не пред`явлено.

Речові докази та процесуальні витрати, що передбачені ст.118 КПК України, у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.66, п.п.1, 6, 6-1 ч.1 ст.67, ст.126-1 КК України, ст.ст.177, 178, 181, п.п.2, 3, 4 ч.5 ст.194, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони без дозволу суду цілодобово залишати місце свого постійного проживання - будинок та домогосподарство, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання для виконання даного вироку.

Цивільний позов потерпілою не пред`явлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 , що вона має право звернутися до суду у порядку цивільного судочинства з позовом до засудженого ОСОБА_5 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м.Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору (ч.6 ст.376 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_1 .