Справа № 638/5431/20
Провадження № 1-кп/638/442/23
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по об`єднаним кримінальним провадженням, відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

21.04.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР №0000309 від 24.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 року, об`єднано матеріали кримінального провадження №0000309 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України (справа №638/5431/20, провадження №1-кс/638/1148/20), з кримінальним провадженням №0000455 від 04.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (справа №638/7121/20, провадження №1-кс/638/1206/20), та з кримінальним провадженням №0001440 від 11.04.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2, ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України ( справа №638/7393/20, провадження 1-кп/638/1235/20), в одне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.11.2020 року, об`єднано матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України (справа №638/5431/20, провадження №1-кс/638/1148/20), з кримінальним провадженням №0003834 від 17 липня 2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (справа №643/8306/20, провадження №1-кп/638/1408/20), в одне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби. Клопотання обґрунтовано тим, що на думку захисника на даний час відпала потреба у застосуванні до ОСОБА_6 заходу запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже на даний час вже допитано свідків, потерпілих, а тому ризик впливу на них відсутній. Гарантії постійного мешкання ОСОБА_6 за відповідною адресою в м. Харкові, подають громадяни ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 та його захисник при вирішенні клопотання прокурора покладалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників процесу з приводу заявлених клопотань, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку із ризиками у справі.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Суд також перевіряє існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме ризик 1 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) «переховуватись від органів досудового розслідування або суду», встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 раніше судимі, відбували покарання у місцях позбавлення волі. ОСОБА_7 має невідбуте покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.03.2020 року.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що наявні ризики відносно ОСОБА_6 значно зменшилися, адже ризик впливати на свідків та потерпілого вже відсутній, з огляду на те, що вони надали вже суду свої пояснення, у ОСОБА_6 наявне постійне місце проживання в м. Харкові, що також підтверджують громадяни ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 .

Судом враховано, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена при обранні запобіжного заходу, на даний час продовжують існувати відносно ОСОБА_7 .

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 6 років позбавлення волі).

Згідно ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказані злочини, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Одночасно суд враховує кількість кримінальних проваджень відносно ОСОБА_7 , та його злочинну поведінку, яка має систематичний характер. Виходячи зі встановлених судом обставин, є певні переконання, що ризик продовження злочинної діяльності та переховування від правоохоронних органів є очевидними та таким, що можуть справдитися із великим ступенем вірогідності відносно обох обвинувачених.

Таким чином, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу, суд розглянув можливість застосування до обвинувачених іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладених обставин, беручи до уваги обставини події у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , враховуючи зміст ризиків, на запобігання якого необхідне застосування запобіжного заходу та особу обвинуваченого, вважаю за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням залишати житлове приміщення у нічний час доби та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор`строком на 60 діб до 03.09.2023 року включно.

Клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

На обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

- заборонити у період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- заборонити відвідування місць масового скупчення людей, окрім тих місць, які пов`язані з трудовою діяльністю останнього.

Строк дії ухвали до 03.09.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 06.07.2023 року.

Головуючий: