Провадження № 1-кс/760/4757/23
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0008475 від 25 липня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив розглядати клопотання без моєї участі та скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у справі №760/24468/18 (1-кс/760/12305/18), а саме арешт на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна Мо 101;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна N° 101;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна Л 101.

В обґрунтування клопотання зазначив, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у справі №760/24468/18 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, власником якого є ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 0;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_6 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01.

Підставою задоволення клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 слугувало те, що 24 липня 2018 року невстановлена особа таємно викрала з автомобіля ОСОБА_7 рюкзак з документами останнього, а саме водійське посвідчення, посвідку на постійне місце проживання, паспорт громадянина Ізраїлю, ідентифікаційний код, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тощо, а також грошові кошти в сумі 80000 гривень. Арешт на квартири було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки викрадені документи могли бути використанні під час незаконного переоформлення майна без участі його володільців.

Як встановлено , 03 січня 2020 року постановою слідчого Солом`янського районного управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві кримінальне провадження №0008475 від 25.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.190 КК України було закрито на підставі абз.2 п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0008475 було закрито постановою слідчого, накладений в межах кримінального провадження арешт підлягає скасуванню. Більше того, продовження дії арешту, накладеного з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, яке було закрито в установленому порядку, є позбавленим будь-якого змісту втручанням в цивільні прав права та обов`язки, зокрема і права на мирне володіння майном.

Оскільки відпала потреба у застосуванні такого арешту, просив його скасувати.

Також зазначив, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 була поділена на три частини, у зв`язку із чим кожній частині було присвоєно свій унікальний реєстраційний номер. Тому наразі існує:

- квартира за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

- квартира за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

У судове засідання прокурор Соломянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 не з`явилася, проте 14 липня 2023 року подала заяву, в якій просила проводити розгляд клопотання без її участі та повідомила, що проти задоволення клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_3 не заперечує, оскільки кримінальне провадження закрито 03 січня 2020 року на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в клопотанні про скасування арешту просив розглядати вказане клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у справі №760/24468/18 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0008475 від 25.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.190 КК України, та накладено арешт (шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися) на об`єкти нерухомості, які на праві власності належать ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №33706571;

- нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_8 , перший поверх (група приміщень № 535) (літера «А»), загальною площею 340,9 кв.м., реєстраційне посвідчення № НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що прокурором було доведено, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є об`єктом кримінально протиправних дій, а також існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_3 , про який ідеться в клопотанні прокурора, та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про арешт вказаного майна.

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у справі №760/24468/18 (1-кс/760/12305/18), а саме арешт на:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального закону не визначають переліку обставин, які дозволяють констатувати, що відпала потреба у застосуванні арешту майна, - як засобу забезпечення кримінального провадження. Однак логічне тлумачення відповідної норми, - дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт.

Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження станом на 14 липня 2023 року кримінальне провадження №0008475 від 25.07.2018 року, кримінальне провадження закрито слідчим на підставі абз.2 п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, тому Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні (постанова від 30.06.2020р., справа №727/2878/19, провадження №14-516цс19) прийшла до висновку, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Відтак, із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені в клопотанні про скасування арешту, є обґрунтованими. Оскільки в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року, відпала потреба, клопотання про скасування арешту підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_3 .

Разом з тим не підлягає до задоволення клопотання в частині скасування арешту на майно, а саме

квартири за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101; квартири за адресою: АДРЕСА_4 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101; квартири за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, оскільки доводи заявника про те, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 була поділена на три частини, внаслідок чого було утворено три нових об`єкта нерухомості не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року у справі №760/24468/18 у кримінальному провадженні №0008475 від 25.07.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.190 КК України, на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 , а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №0;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 01.

У задоволені клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Солом`янського

районного суду м. Києва ОСОБА_1