ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1755/23 Номер провадження 11-сс/814/566/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2023 року за №0000770, задоволено клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22 травня 2023 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 51 780 гривень, і в разі її внесення покладено на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, до 22 травня 2023 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризику, визначеного в п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного й неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаному вище ризику.

Урахувавши обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя: не врахував те, що стороною обвинувачення не доведено: наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не переховувався від слідства та сприяє йому, в той час як тяжкість пред`явленої підозри сама по собі не є безумовною підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; в порушення принципу презумпції невинуватості в оскаржуваній ухвалі навів висновок щодо винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2023 року за №0000770 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що 24 березня 2023 року приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану відкрито викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», вартістю 7 015 гривень, і гаманець з грошовими коштами в сумі 200 гривень.

25 березня 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (а.п.45-47).

Цього ж дня слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-48).

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризику, визначеного в п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, передбачене за його вчинення покарання - від 7 до 10 років позбавлення волі, особу підозрюваного й неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаному вище ризику.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище тяжкого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 25 березня 2023 року, який підтвердив те, що 24 березня 2023 року приблизно о 18 годині 40 хвилин (в умовах воєнного стану) ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 стягнув з нього сумку, з якої відкрито викрав його ( ОСОБА_10 ) мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» та грошові кошти, які знаходились у гаманці (а.п.15-19); протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 25 березня 2023 року, в ході якого потерпілий упізнав підозрюваного, як особу, яка відкрито заволоділа належними йому зазначеними вище мобільним телефоном і грошовими коштами (а.п.24-27); протоколу допиту свідка ОСОБА_11 (матері ОСОБА_10 ) від 25 березня 2023 року, відповідно до показань якої потерпілий повідомив їй про вчинений щодо нього грабіж ОСОБА_8 (а.п.37-39); протоколу огляду від 25 березня 2023 року, за змістом якого в підозрюваного було виявлено та вилучено викрадений ним у ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» (а.п.32-35); квитанції, якою підтверджено вартість названого вище телефона - 7 015 гривень (а.п.14), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника, які зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, є безпідставними.

Позбавлені підстав і посилання апелянта на порушення слідчим суддею принципу презумпції невинуватості, оскільки в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не наводив висновки щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України на даній стадії провадження правильно встановив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні цього злочину.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який має високий ступінь імовірності.

Наявні ж у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

За матеріалами провадження підозрюваний хоча в силу ст.89 КК України не судимий, між тим, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності (а.п.43-44), не працює та не має міцних соціальних зв`язків.

Твердження ж захисника про сприяння ОСОБА_8 здійсненню досудового розслідування не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів провадження. Не надано відповідних даних про це й стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому умисного тяжкого злочину проти власності в умовах воєнного стану, тобто, з використанням найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких обставин та умов, у яких опинилося суспільство, що має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, доведеному стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу, як просить апелянт.

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка за своїм розміром є мінімальною згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України. Обраний же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_8 злочину, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не становить для нього «особистий надмірний тягар».

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та мотиви, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, є безпідставними.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук від 25 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4