ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 643/3167/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/684/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження відмови у відкритті провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю заявника ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме прокурора, належним чином повідомленого про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 05 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 05 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 від 20 квітня 2023 року в кримінальному провадженні № 000017 від 15.04.2021, про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом кримінального закону, оскільки вважає, що слідчим суддею не були виконані вимоги закону, зокрема ст.ст. 303-308 КПК України та не було з`ясовано, яку бездіяльність, передбачену законом, оскаржує заявник.

Вважає, що слідчим суддею у вказаній справі взагалі не було розглянуто можливості закриття кримінального провадження № 000017 від 15.04.2021 року за ч.1 ст.358 КК України, враховуючи, що строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувано до дня повідомлення особі про підозру, встановлені ч.1 ст.219 КПК України, скінчились.

На думку заявника, під час досудового розслідування підлягають оскарженню, згідно п.13 ст.309 КПК України, ухвали слідчого судді про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 284 КПК України.

Оскільки вказані ним вимоги не були виконані слідчим суддею, вважає, що таке рішення слідчого судді є незаконним, оскільки викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам провадження, що є підставою для скасування рішення.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 від 20 квітня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження кримінальному провадженні № 000017 від 15.04.2021, в якій просив витребувати матеріали кримінального провадження № 000017 від 15.04.2021, скасувати постанову прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 20 квітня 2023 року та закрити кримінальне провадження № 000017 від 15.04.2021.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що станом на 17.04.2023 у кримінальному провадженні № 000017 від 15.04.2021 за ч.1 ст.358 КК України не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати, а також сплив строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.358 КК України, а прокурор, в своїй постанові від 20.04.2023 року наводить завідомо лживі твердження, що спростовуються матеріалами справи №953/12063/21 та матеріалами кримінального провадження № 000017 від 15.04.2021.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст.303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та вимогами ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зі змісту зазначених вище норм процесуального права вбачається, що на досудовому розслідування може бути оскаржене рішення прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України. В той же час, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів слідує, що свідок ОСОБА_6 , просив закрити кримінальне провадження за № 000017 від 15.04.2021 за ч.1 ст.358 КК України з підстав вичерпання можливостей органом досудового розслідування отримання доказів у провадженні в межах строку проведення досудового розслідування.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 оскаржує постанову прокурора від 20 квітня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків досудового розслідування, тобто з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що не передбачено п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку скарга подана на рішення прокурора, яке не підлягає оскарженню, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження за цією скаргою.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні є свідком та оскаржує постанову прокурора про відмову у задоволені клопотання про закриття кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за його скаргою на вказану постанову, оскільки право оскарження такого рішення прокурора ч.1 ст.303 КПК України не передбачено з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 та п.11 ч.1 ст.303 КПК України.

При цьому слід зазначити, що слідчий суддя розглядає скаргу саме в межах заявлених вимог скарги. Оскільки заявник звернувся зі скаргою на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, а не з клопотанням до слідчого судді про закриття кримінального провадження, то висновок заявника щодо можливості судом самостійно закрити кримінальне провадження з викладених заявником підстав, є необґрунтованим.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України», право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 є законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 05 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на постанову органу досудового розслідування від 20 04 2023 року в кримінальному провадженні № 000017 від 15.04.2021, про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3