Справа № 138/1190/23
Провадження №:1-кс/138/300/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 травня 2023 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 21.04.2023 про відмову у визнанні потерпілим у межах кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023, -

ВСТАНОВИЛА:

27 квітня 2023 року до Могилів-Подільського міськрайонного судуд надійшла вище вказана скарга.

Скарга мотивована тим, що за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення Могилів-Подільською окружною прокуратурою Вінницької області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 17.04.2023 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України. Відповідно до заяви ОСОБА_5 ОСОБА_6 , будучи свідком у кримінальному провадженні № 0000458 від 13.07.2020 після попередження про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, з метою уникнення відповідальності за наслідки аварії, яка трапилась з теплоходом «Подол», надав слідчому фіктивний договір управління майном від 01.09.2008, якого фізично не існувало до аварійної події, який він отримав від ОСОБА_3 шляхом введення її в оману для того, щоб перекласти на неї відповідальність за аварію.

Зазначений договір управління майном від 01.09.2008 ліг в основу обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України в рамках кримінального провадження № 0000527 від 15.09.2020.

12 липня 2022 року при допиті ОСОБА_6 в якості свідка в судовому засіданні з розгляду кримінальної справи № 138/2654/21 (провадження № 1-кп/138/41/22) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України, останній визнав, шо договір управління майном від 01.09.2008, який був укладений між ним і ОСОБА_3 , був фактично створений у 2020 році за його ініціативи після аварійної події з теплоходом «Подол». Одночасно в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 визнав, що передача теплохода «Подол» у 2008 році відбулась на підставі домовленості про його купівлю-продаж між ним і ОСОБА_7 та одержав від нього платіж в повному обсязі, інформацію про суму якого приховав у ході досудових розслідувань № 0000458 від 13.07.2020 та № 0000527 від 15.09.2020.

19 квітня 2023 року ОСОБА_3 подала до Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.04.2023.

Постановою прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 21 квітня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілою відмовлено. Відмова вмотивована правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, яка, на думку заявника, не підлягає застосуванню у даному випадку. Таким чином, зазначила, що порушуються її права, передбачені ч.3 ст.55 КПК України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Крім того, просила зобов`язати ппрокурора залучити її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.04.2023.

В судовому засіданні заявник підтримала доводи скарги, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 вважала, що оскаржувана постанова винесена законно, оскільки об`єктом посягань в розумінні ч.1 ст.384 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні. Посилання ОСОБА_3 на спричинення моральної шкоди внаслідок надання ОСОБА_6 договору на управління майном, на думку прокурора, не є об`єктом посягання вказаного кримінального правопорушення. На підставі наведеного просила в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши скаргу з додатками, матеріали кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

17 квітня 2023 року Могилів-Подільською окружною прокуратурою Вінницької області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 за заявою ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України.

19 квітня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області із заявою про залучення її до вказаного кримінального провадження в якості потерпілої, оскільки протиправними діями ОСОБА_6 їй нанесена матеріальна та моральна шкода в сумі 1 200 000 грн.

Постановою прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 21 квітня 2023 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у рамках кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023 відмовлено з посиланням на правову позицію Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 439/397/17 щодо визначення поняття потерпілого у кримінальному праві та процесі.

Згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як передбачено статтею 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнова шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

21.04.2023 прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 винесено постанову, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у межах даного кримінального провадження. Підставою відмови стало те, що об`єктом посягання в розумінні ч.1 ст.384 КК України, за ознакам якої здійснюється кримінальне провадження, є інтереси правосуддя в частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальному провадженні. Посилання ОСОБА_3 на спричинення моральної шкоди внаслідок надання ОСОБА_6 договору на управління майном, якого як вона стверджує не існувало в 2020 році, до матеріалів кримінального провадження № 0000527, де ОСОБА_3 є обвинуваченою, не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Як вбачається зі скарги та пояснень ОСОБА_3 , кримінальне провадження № 0000527 від 15.09.2020 за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.242 КК України, перебуває на розгляді в судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_9 . Остаточне рішення судом станом на дату розгляду скарги слідчим суддею не винесено, оцінки доказам у провадженні судом не надано, а відтак і не встановлено належності та допустимості кожного окремого доказу, зокрема, й договору управління майном від 01.09.2008, не надано оцінки показанням ОСОБА_6 щодо їх достовірності чи недостовірності, що нерозривно пов`язано із виникненням у ОСОБА_3 прав та обов`язків потерпілої у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання свідка, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові прокурора відсутнє належне обґрунтування відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.384 КК України. Прокурор, посилаючись на те, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, не обґрунтувала неможливість завдання моральної чи майнової шкоди ОСОБА_3 чи відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 такою, якій могла бути завдана моральна чи майнова шкода кримінальним правопорушенням, з виникненням якої кримінальне процесуальне законодавство пов`язує виникнення статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного вище, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та матеріалів, доданих до скарги, постанова прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою є передчасною, так як в рамках кримінального провадження не виконані належним чином та в повному обсязі необхідні дії для повного та об`єктивного з`ясування наявності чи відсутності даних, які б свідчили про завдання моральної, майнової шкоди заявнику, без дослідження матеріалів кримінального провадження та доданих скаржником до клопотання доказів. При цьому не з`ясовувалося питання щодо заподіяння чи не заподіяння скаржнику певної шкоди, не перевірено чи є в матеріалах кримінального провадження дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано в чому саме полягає ця шкода, не зроблено детального аналізу всіх обставин, не досліджено надані скаржником докази.

А тому для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, зазначених в скарзі, на їх підтвердження або спростування вважаю за необхідне скасувати постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що аналіз змісту ч.5 ст.55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні. Слідчий суддя, розглядаючи скаргу та керуючись п.3 ч.2 ст.307 КПК України, має право зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі їх повноважень у кримінальному провадженні, на що звертає увагу Верховний Суд у своїй постанові від 1 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21, провадження № 51-2328 км 22).

Аналогічну позицію Верховний Суд висловлює в постанові від 14 лютого 2023 року у справі № 405/680/22 (провадження № 51-1544км22), відповідно до якої при оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК України).

Таким чином, стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, зобов`язання прокурора визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні виходитиме за межі повноважень слідчого судді, а тому в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.55, 220, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 21.04.2023 про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023 - задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 від 21.04.2023 про відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000047 від 17.04.2023 повернути до Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1