ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року та ухвалу цього ж суду від 12.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000523 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначене покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 рік виконає покладені на нього судом відповідні обов`язки .

Вирішена доля процесуальних витрат, речових доказів та арешту накладеного ухвалою Сторожинецького районного суду від 03 листопада 2022 року на автомобіль марки "ВАЗ" моделі "2105" із номерним знаком НОМЕР_1 .

Провадження№11-кп/822/209/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.1 ст. 286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 із проханням скасувати таке судове рішення в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ч.1 ст. 75 КК України суд при призначенні покарання

у виді виправних робіт, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не

більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання зазначено, що ч.1 ст.75 КК України передбачено звільнення

від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до

виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження

волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо

основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку

Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання цією нормою закону не допускається.

Однак, суд першої інстанції даних вимог закону не дотримався та

необгрунтовано звільнив ОСОБА_6 також від відбування і додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами,а тому вирок в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового

вироку.

Прокурор просив призначити обвинуваченому за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, ч.1ст. 76 КК України, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Крім цього,прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 12 квітня 2023 року про виправлення описки, яку просив скасувати.Твердить,що суд фактично цієї ухвалою змінив зміст вироку,що суперечить вимогам ст.379 КПК України та є істотним порушенням вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційні скарги, доводи обвинуваченого, який не заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, судова колегія приходить до наступних висновків.

Районним та апеляційний судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 01 листопада 2022 року біля 21:00 години, керуючи автомобілем марки "ВАЗ" моделі "2105", із номерним знаком НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Ополонівській в с. Стара Жадова Чернівецького району Чернівецької області,не врахував дорожню обстановку, проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не впевнившись, що дії по керуванню вказаним автомобілем будуть безпечними для інших учасників руху, проявив цим злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розрахував на їх відвернення, діючи в порушення та невиконання пунктів 1.5, 2.3 (6), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, допустив наїзд на ОСОБА_9 , який лежав на проїжджій частині, в результаті даної дорожньо- транспортної пригоди останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої та нижньої третини лівої малогомілкової кістки, розчавлена обширна рана лівої гомілки, рана лівого колінного суглобу, струс головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №109- Е-мд від 12.12.2022 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтом не оспорюється, тому судова колегія, керуючись ст.404 КПК України, не наводить у вироку доводи на підтвердження таких висновків.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність судова колегія вважає обґрунтованими.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначене покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 рік виконає покладені на нього судом відповідні обов`язки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням , відповідно до ст.77 КК України, можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

При цьому відповідно до абз.1,5 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч. 1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років,тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.

Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання на підставі ст.75 КК України не допускається.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції зазначених вище вимог закону не дотримався, оскільки, ухвалюючи обвинувальний вирок, звільнив на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого як від основного, так і від додаткового покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме- не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, вирок суду в частині звільнення від додаткового покарання підлягає скасуванню з постановленням у цій частині нового вироку.

Оскільки прокурором не оспорюється вирок в частині правильності призначення строку та виду основного і додаткового покарання,а також наявності підстав для застосування ст.75 КК України,судова колегія не наводить у вироку доводів в цій частині.

Окрім цього,колегія суддів вважає, що суперечить закону постановлення районним судом ухвали від 12 квітня 2023 року про виправлення описки в резолютивній частині вироку від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Згідно ст. 379 КПК України суд має право лише виправити допущені в судовому рішенні описки або очевидні арифметичні помилки

Як свідчать матеріали провадження, 11.04.2023 року до Сторожинецького районного суду надійшла апеляційна скарга прокурора на вирок від 16.03.2023 року,де прокурор вказував на допущені судом істотні порушення при призначенні покарання обвинуваченому.

Після надходження апеляційної скарги суд,усупереч вимогам закону, ухвалою від 12.04.2023 року приймає рішення про виправлення описки у резолютивній частині вироку.

Цією ухвалою суд фактично змінив вирок в частині призначення покарання,звільнивши обвинуваченого лише від додаткового покарання,тобто погіршив його становище та перебрав на себе повноваження суду апеляційної інстанції, що є неприпустимим.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора на ухвалу суду також підлягає задоволенню,а ухвала Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2023 року про виправлення описки- скасуванню як така,що постановлена із грубим порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,413,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України на 1(один) рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу із питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 квітня 2023 року про виправлення описки в резолютивній частині вироку від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_6 - скасувати.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2