ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/124/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/539/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадженняза апеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Болдирєвка Завітінського району Амурської області Російської Федерації, громадянин України, із середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 11.05.2004 Мелітопольським міським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

- 28.09.2004 Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; 23.03.2007 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 6 років, звільнений по відбуттю строку покарання 04.01.2012;

- 14.03.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 10.05.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1, 4 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 років 7 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 19.09.2022,

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби, 01.10.2022 приблизно о 14:30 год., перебуваючи на ринку за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, 64, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, з безкоштовного мобільного месенджеру «Telegram» з мобільного телефону ТМ «ZTL», абонентський номер НОМЕР_1 , замовив в телеграм-боті «Shaitan» у невстановленої під час досудового розслідування особи наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, оплативши шляхом переказу за допомогою банківського терміналу «EasуPay», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 59/56, на невстановлені під час досудового розслідування реквізити банківського рахунку грошові кошти в сумі 6500,00 грн., після чого отримав повідомлення з місцем знаходження наркотичного засобу.

Далі цього ж дня, приблизно о 15:00 год., ОСОБА_7 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, дійшов до місця знаходження схованки незаконно замовленого ним наркотичного засобу, що знаходилась за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, 56, де в кущах знайшов залишений йому невстановленою особою поліетиленовий пакет із придбаним наркотичним засобом всередині, який поклав під куртку та пішов з вказаного вище місця, тим самим незаконно придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_7 , пов?язана з незаконним зберіганням наркотичного засобу, була припинена працівниками поліції, які 01.10.2022 в період часу з 15:15 год до 15:40 год під час огляду місця події за адресою: м. Харків, пр-т Ювілейний, 54, виявили та вилучили у ОСОБА_7 поліетиленовий пакет із невідомою речовиною, яка згідно висновку судового експерта містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, масою 102,8883 грама, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок частково у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідність в частині застосування ст. 75 КК України, яка не підлягає застосуванню, що потягло за собою необґрунтоване та не правильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, думку обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (а. с. 17 - 20), який ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 384, ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засідання або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги прокурора, щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченому внаслідок м`якості, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу винного, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд правильно кваліфікував як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальний проступок, не одружений, на утриманні будь-яких осіб не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставинами, що обтяжує покарання - судом першої інстанції не встановлено.

Разом з цим, приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не є насильницьким та не спричинило тяжких наслідків, особу винного, який щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тобто наявність двох обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, який є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Такий підхід при призначенні покарання, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів находить таким, що цілком відповідає вимогам процесуального закону і тим критеріям які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, обставини справи дійсно свідчать, що ОСОБА_7 вже декілька разів судимий за вчинення корисливих злочинів і навіть відбував покарання у виді позбавлення волі, а тому суд вірно призначив цьому обвинуваченому най тяжкий вид покарання передбачений санкцією передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Проте, як випливає з встановлених фактичних обставин, ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальний проступок пов`язаний з обігом наркотичних засобівбез мети збуту, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а тому суд першої інстанції, за переконанням колегії суддів, правильно прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити най тяжкий вид покарання в межах санкції статті та можна звільнити від відбування покарання застосувавши іспитовий строк. Саме таке покарання, яке включає обмеження прав і свобод засудженого, оскільки він на протязі двох років буде перебувати під контролем органів пробації та буде відповідати меті покарання передбаченій ст. 50 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді