Справа № 1-кп/593/2/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої розглядається питання про

застосування заходів медичного характеру ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Бережани клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000209 від 22 липня 2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербів Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, неодруженого, інваліда 3-ої групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року, близько 19 години, ОСОБА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не стежить, шляхом вільного доступу проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки викрав грошові кошти в сумі 9000 гривень.

ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденими грошима, чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 9000 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.

Під час розгляду кримінального провадження № 0000209 судом було встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення зазначеного кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим прокурор 13 липня 2023 року звернувся до суду із клопотанням про зміну порядку судового розгляду та подав клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задоволити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 та захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що подане клопотання слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Вирішуючи вказані у ст. 513 КПК України питання, суд встановив наступне.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст.185 КК України, визнав, однак надати суду чітких показів не зміг. Зазначив, що він дійсно забрався у житловий будинок ОСОБА_7 та знайшовши гроші, взяв їх собі.

Вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 21 липня 2015 року, близько 19 години, коли вона поралася по господарству, то звернула увагу на те, що її собака сильно лаяв, однак вона, оглянувши довкола, переконалася, що нікого немає і його гавкання є безпідставне, а тому продовжила займатися своїми справами, а на слідуючий день вранці виявила відсутність грошей, а саме 9000 гривень, які вона зберігала у поліетиленовому пакеті на шафі в коридорі її житлового будинку, що в АДРЕСА_2 . Про виявлену крадіжку вона зразу повідомила у відділ поліції. Пізніше було з`ясовано, що вказану крадіжку вчинив ОСОБА_9 , який до цього неодноразово приходив та допомагав їй по господарству. Після вчинення крадіжки сам ОСОБА_4 в її присутності зізнався працівникам поліції про те, що це він вчинив вказану крадіжку та під час слідчого експерименту особисто розказував та показував як він вчинив крадіжку. Далі у своїх поясненнях потерпіла зазначила, що матір ОСОБА_4 спочатку повернула їй частину викрадених її сином грошей у сумі 4000грн, а пізніше повернула їй решту, а тому вона жодних майнових претензій до ОСОБА_4 не має. Також при розгляді вказаної справи просила врахувати, що поскільки із висновку судової психіатричної експертизи видно, що в даний час ОСОБА_4 не є психічно здоровим, а тому вона не заперечує проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Крім пояснень потерпілої ОСОБА_7 , факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки грошей із її житлового будинку, тобто факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження № 0000209, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України, з якого видно, що 22 липня 2015 року на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області, про те, що близько 19 години 21 липня 2015 року під час її відсутності у житловому будинку шляхом вільного доступу з ганку її житлового будинку було викрадено грошові кошти в сумі 9000гривень;

- рапортом помічника оперативного чергового Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_10 , зареєстрованим 22 липня 2015 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення під № 1546, з якого видно, що 22 липня 2015 року, об 11год.10хв., в чергову частину Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , 1963 року народження, про те, що 21 липня 2015 року, біля 19 год.00хв. під час її відсутності у житловому будинку, невідома особа шляхом вільного доступу з ганку її житлового будинку викрали грошові кошти в сумі 9000гривень;

-письмовою заявою ОСОБА_7 від 22 липня 2015 року про визнання її потерпілою по факту викрадення з її житлового будинку грошових коштів у розмірі 9000грн;

-протоколом огляду місця події від 22 липня 2015 року з фототаблицями до нього, який свідчить про те, що об`єктом огляду є житловий будинок потерпілої ОСОБА_7 , що розміщений за адресою: с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області. Під час проведення цієї слідчої дії було зафіксовано, що всі предмети домашнього вжитку знаходяться на звичному для них місці, однак із приміщення коридору, а саме: на трьохдверній шафі відсутні грошові кошти в сумі 9000грн., які там зберігалися у прозорому поліетиленовому пакеті;

-протоколом слідчого експерименту із фототаблицями до нього, проведеним 12 жовтня 2015року з участю обвинуваченого ОСОБА_4 та в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. При проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_4 добровільно без будь-якого тиску на нього детально розказав про деталі вчинення ним крадіжки, про те, що 21липня 2015 року, близько 18 год., він перебував в с. Нараїв Бережанського району Тернопільської області. Будучи поблизу господарства потерпілої ОСОБА_7 , вирішив зайти до нього. Пройшовши через хвіртку він зайшов до житлового будинку двері якого були відчинені та із шафи, яка стояла в коридорі вказаного будинку, він викрав гроші, однак не може сказати скільки, так як їх не рахував. Із вказаних грошей він дав 200 гривень ОСОБА_13 , щоб він придбав їм горілки;

- розпискою власноручно написаною ОСОБА_7 про те, що вона 29 липня 2015 року отримала від ОСОБА_6 1000 гривень, як відшкодування шкоди вчиненої крадіжки із її житлового будинку її сином ОСОБА_4 ;

-розпискою власноручно написаною ОСОБА_7 про те, що вона 29 серпня 2015 року отримала від ОСОБА_6 1000 гривень, як відшкодування шкоди вчиненої крадіжки із її житлового будинку її сином ОСОБА_4 ;

- розпискою власноручно написаною ОСОБА_7 про те, що вона 12 жовтня 2015 року отримала від ОСОБА_6 2000 гривень, як відшкодування шкоди вчиненої крадіжки із її житлового будинку її сином ОСОБА_4 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 465, яка була проведена 27 серпня 2015 року, з якого видно, що на період часу, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, ОСОБА_4 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки легкої розумової відсталості та розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Означені розлади психіки не позбавляли ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Суд, при вирішенні питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, виходить з того, що із висновку, проведеної 24 травня 2022 року судово-психіатричної експертизи № 170 видно, що на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості з синдромом емоційно-вольової нестійкості, що сягає рівня вираженого недоумства, тому він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 5, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені ст. 94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи № 170 від 24 травня 2022року, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 на даний час потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 369-372, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000209 від 22 липня 2015 року про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербів Бережанського району Тернопільської області примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бережанськогого районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1 .