Справа № 727/5049/23
Провадження № 1-кп/727/306/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

за участю представника потерпілого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження №0000052/ за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 08.01.2019 року приблизно о 19 год. 30 год., водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби автодорогою О-26044 сполученням «Чернівці-Глибока» по вул. Г.Майдану в адміністративних межах м. Чернівці, зі сторони с. В. Кучурів, в межах своєї смуги руху на швидкості приблизно 31.3 км/год., яка є допустимою в межах населеного пункту.

Наближаючись до будинку №163, що по вул. Г. Майдану в м. Чернівці, водій ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , який йшов по краю проїзної частини дороги в попутному напрямку, внаслідок чого допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження та госпіталізовано в лікарню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер в реанімаційному відділенні ЛШМД м. Чернівці.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до висновку СМЕ № 44 від 06.02.2019 року, спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, що розвинулось внаслідок відкритого перелому кісток основи та склепіння черепа з забоєм речовини головного мозку та розвитку підоболонкових крововиливів.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 12.3 ПДР, який безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5 та 2.3 (б, д), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а самепорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Дійсно, 08.01.2019 року ввечері біля 19-20 год. він керуючи автомобілем марки «Opel Movano» рухався по вул. Г. Майдану в м. Чернівці зі швидкістю приблизно 35 км/год. В нього була притуплена уважність. Під час їзди він помітив різкий рух людини вліво на проїжджу частину, потерпілий йшов в попутному напрямку по відношенні до його автомобіля. Пішохода побачив за 4-5 метрів. Зіткнення відбулось з правою частиною машини, його голова вдарилась об двірник, але удар виявився коварним. Зазначив, що автомобіль не був сильно пошкоджений, розбилося переднє скло автомобіля. В машині було четверо людей. Вони всі одразу вибігли з автомобіля. Підійшли ще люди, хтось з них викликав швидку та приїхали ще два екіпажа поліції. Вказав, що потерпілий був без свідомості, голова його була в крові. Дорога освітлювалась, але частково. Світло було нижче і вище. Його автомобіль був справним, фари в нього горіли. Пішохід був в темному одязі, це зменшувало видимість. Сніг лежав на землі. Ствердив, що потім він приходив в лікарню навідувати потерпілого. Також він спрямував допомогу 10 000 грн. на лікарню. Обвинувачений визнав, що він був неуважним. Як би він їхав повільніше, цього б не сталося. Визнає, що внаслідок його дій загинув потерпілий. Обвинувачений ствердив, що він дуже шкодує про вчинене та просить суд його суворо не карати та реально не позбавляти волі, а також не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є сином загиблого. Обвинувачений фактично не відшкодував їх сім`ї матеріальної та моральної шкоди. Вказав, що він вибачив обвинуваченого, просить не позбавляти його волі, однак просив позбавити останнього права керування транспортними засобами.

Представник потерпілої в судовому засіданні вказав, що з 08.01.2019 року по 16.01.2019 року потерпілий був в комі. Обвинувачений коштів на лікування та поховання потерпілого ніяких не надавав. Обвинуваченому дали номер банківської картки, проте він скинув тільки 10 000 грн. на виклик медичної машини з Києва для обстеження. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 , кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (а.с.62), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.58-59), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.61), має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.с.56-57), здійснює волонтерську діяльність (а.с.63,64).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у вигляді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

При цьому, враховуючи те, що вчинений злочин належить до категорії тяжких; враховуючи тяжкі наслідки, що настали внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, а саме смерть потерпілого, а також враховуючи те, що обвинуваченим фактично не було відшкодовано сім`ї загиблого матеріальної та моральної шкоди, суд вважає за доцільне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю, суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді - 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

Автомобіль марки «Opel Movano», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 09.01.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (а.с.65) та згідно розписки (а.с.66) переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 , за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 кошти в сумі 13431,89 (тринадцять тисяч чотириста тридцять одну) гривню (вісімдесят дев`ять) копійок на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1