ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/7550/20 Номер провадження 11-кп/814/1575/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001528 за апеляційною скаргою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19 грудня 2018 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 187, із застосуванням ч. 5 ст. 72 КК України, на 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільненого 16 жовтня 2019 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим та засуджено за:

-ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі;

-ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

29.07.2020, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу будинку 17 по вул. 12-го Квітня в м. Харкові, в результаті раптово виниклого умислу, повторно, наніс один удар кулаком правої руки в область правої брови зі спини ОСОБА_10 та ривком зірвав з шиї потерпілої ланцюжок з хрестиком із золота, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та матеріальну шкоду на суму 25 667 грн. 78 коп.

Далі, 10.08.2020, близько 18 год. 45 хв., обвинувачений, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. 12-го Квітня в м. Харкові, розміщеної поблизу буд. №6, в результаті раптово виниклого умислу, повторно, наблизився спереду до ОСОБА_11 , та шляхом ривка рукою зірвав з шиї потерпілої ланцюжок з хрестиком із золота, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 18 743 грн. 86 коп.

Крім того, 11.08.2020, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будинку №108 по вул. Миру в м. Харкові, повторно, наблизився зі спини до ОСОБА_12 та вчинив на неї напад, поєднаний з погрозою застосування заздалегідь підготовленого ножа, який він приставив до шиї потерпілої та відкрито заволодів її пакетом з продуктами харчування та канцелярськими товарами, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження та матеріальну шкоду на суму 124 грн. 50 коп.

Далі, 11.08.2020, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у лісосмузі на відстані близько 30 метрів від буд. №94 по вул. Миру в м. Харкові, повторно, наблизився зі спини ОСОБА_13 та штовхнув її у спину, від чого остання упала на живіт. Після чого обвинувачений сів зверху на потерпілу, стримуючи її опір наніс декілька ударів рукою в область голови та шляхом ривку рукою зірвав з шиї ланцюжок із золота, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я та матеріальну шкоду на суму 14 904 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 69 КК України, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 187 КК України - у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд помилково при застосуванні ст. 69 КК України врахував обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, так як під час досудового розслідування докази були здобуті без сприяння ОСОБА_8 .

Крім того, судом не надано належну оцінку ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особі обвинуваченого, який неодноразово був засуджений у тому числі за аналогічні корисливі злочини, що свідчить про підвищений рівень соціальної небезпеки.

На адресу апеляційного суду надійшло заперечення захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 , у якому захисник просив у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 187 КК України за обставин, викладених у вироку суду, та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, у тому числі із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності; наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжкий матеріальний стан обвинуваченого, бажання стати на шлях виправлення) та обставину, що обтяжує покарання - рецидив кримінального правопорушення.

Також суд врахував, що у потерпілих відсутні претензії, у зв`язку із чим вони просять призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Разом з тим, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 69 КК України, є слушними.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною в судових рішеннях (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17, провадження № 51-8413км18).

Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, повторно вчинив ряд корисливих тяжких кримінальних правопорушень.

У цьому провадженні суд першої інстанції як на підставу застосування ч. 1 ст. 69 КК України послався на наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжкий матеріальний стан обвинуваченого, бажання стати на шлях виправлення, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 працевлаштований в установі виконання покарань та бажає створити сім`ю; відсутність претензій з боку потерпілих.

Проте, суд першої інстанції не відобразив у судовому рішенні, яким чином зазначені обставини істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що у даному випадку підстави для застосування відносно ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України відсутні, а обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ст. 413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема, у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому майна.

В іншій частині залишити вирок без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання ним копії.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4