Справа №589/1097/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/281/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне знищення або пошкодження майна
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/1097/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 (зареєстрована по АДРЕСА_2 )

визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченої - ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката ОСОБА_12 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_13 просить скасувати вирок та виправдати ОСОБА_11 за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, так як протоколи слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , пред`явлення особи для впізнання, огляду місця події за місцем мешкання обвинуваченої та похідні від деяких із них докази є недопустимими, постанова про призначення групи прокурорів не містить підпису керівника відповідного органу прокуратури, адвокат ОСОБА_10 втратив свої повноваження представника потерпілої 27.01.2021.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2021 ОСОБА_11 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК, і їй призначене покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 27 633,76 грн, а також на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 400000 грн та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_14 (особа, відносно якої до суду направлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та кримінальне провадження щодо якої судом закрито в зв`язку зі смертю), 15.01.2020 після 21:15, з метою підпалу приміщення бані, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , попередньо придбавши 3 л бензину, приїхали на таксі за зазначеною адресою, після чого ОСОБА_14 з бензином вийшов з автомобіля з метою вчинення підпалу, а ОСОБА_11 поїхала до свого місця мешкання, де повинна була його чекати. Близько 22:30 ОСОБА_14 проник на територію вказаного домоволодіння, а потім в приміщення бані, де за допомогою бензину та ганчір`я вчинив підпал, унаслідок якого було пошкоджене приміщення бані та знищено майно, яке знаходилося в середині, чим спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 472870 грн.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченої ОСОБА_11 та її захисника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК, за обставин, викладених у вироку, відповідають матеріалам кримінального провадження, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що вирок суду першої інстанції є незаконним і необгрунтованим внаслідок допущених судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження визнаного доведеним обвинувачення суд першої інстанції у вироку послався на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_11 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за пред`явленим обвинуваченням, суд першої інстанції визнав доведеним, що остання вчинила умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, шляхом підпалу.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 надала показання, що 15.01.2020 після 12:00 вона перебувала в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_4 . Їй подзвонила працівниця та повідомила, що ОСОБА_11 перебуває біля будинку в нетверезому стані разом із незнайомим чоловіком, який стояв біля бані. Близько 24 год. вона побачила, що горить баня.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що раніше працювала соціальним працівником в родині потерпілої. 15.01.2020 вона прийшла до потерпілої. Перебуваючи на вулиці, вона побачила, як через вхідні двері паркану зайшла обвинувачена та невідомий чоловік.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що обвинувачена є його матір`ю. Вони перебувають в неприязних відносинах. З потерпілою він перебуває в гарних відносинах, родинних відносин між ними немає, вони разом проживають більше двох років.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що в той день, коли сталася подія, йому зателефонувала потерпіла і повідомила, що двоє людей, а саме ОСОБА_11 та невідомий чоловік, ходять біля бані, оглядають її.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що раніше працював водієм таксі. В один із днів він приїхав на виклик, де забрав ОСОБА_14 та жінку і поїхали до магазину. В магазині вони придбали пляшку води, яку одразу вилили. Далі вони поїхали на автозаправку на вул. Шевченка. Там пасажири вийшли, придбали бензин в пляшку з-під води, а потім поїхали в р-н Лазарівки. Біля будинку чоловік вийшов, відчинив хвіртку та зайшов у двір. З собою взяв пляшку з бензином, а вони поїхали назад у місто до будинку, де проживає жінка.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що працює оператором на автозаправній станції, яка знаходиться по АДРЕСА_5 . В один день взимку у вечірній час на заправку зайшла жінка та чоловік і запитали чи можливо придбати бензин в пластикову пляшку. На касі вони обговорювали скільки взяти літрів бензину. Платила за бензин жінка. Цю жінку, якою є обвинувачена, вона впізнала і в судовому засіданні.

Крім того, суд першої інстанції поклав в основу вироку й інші докази:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2020, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_14 як особу, яка разом з ОСОБА_11 приїжджала до домоволодіння по АДРЕСА_4 15.01.2020;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2020, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнала ОСОБА_11 як жінку, яка 15.01.2020 у вечірній час купувала пальне в магазині АЗС;

- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 16.01.2020, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_14 як чоловіка, якого він віз в своєму автомобілі таксі 15.01.2020 до будинку по вул. Фабричній та згодом до лікарні в м. Шостка, а також впізнав ОСОБА_11 як жінку, яку він віз в той день до буд. АДРЕСА_6 ;

- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 від 16.01.2020, згідно якого останній продемонстрував обставини придбання ним разом із ОСОБА_11 бензину, який вони налили в пляшку з-під вони. Після чого поїхали на вул. Фабричну. Там він вказав на місце входу на територію дачі ОСОБА_11 . На тому місці був великий залізний паркан з хвірткою. Він зайшов через цю хвіртку, від якої обвинувачена дала йому ключі. Також повідомив, що в цей день обвинувачена його привозила на територію дачі, щоб показати як підпалити та з якої сторони. На місці він показав шлях як проходив від хвіртки на територію домоволодіння потерпілої. Далі зайшов до приміщення бані, двері в яку не були зачинені на замок. В одній із кімнат показав місце на столі, де знаходилися три чи чотири пляшки алкоголю, який він забрав з собою. Потім показав як вибирав кімнату, де краще розпалити вогнище. Показав на місце, де знаходиться душова кабіна. Взяв клапті тканини та поклав їх в приміщення сауни, де вирішив розпалити вогнище. Вилив там бензин з пляшки, яку взяв з собою, та кинув сірник. Зачинив двері. Потім зайшов до приміщення кухні, де взяв пакет, куди поклав пляшки алкоголю. Показав, що вийшов таким же шляхом як і заходив. З собою виніс також пляшку з залишками бензину. Показав місце, де викинув пляшку. Там же вказав і на саму пляшку, яка знаходилася на обочині дороги. Потім зазначив, що з того місця пішов пішки далі в місто, де викликав таксі та поїхав до ОСОБА_11 ;

- протокол огляду місця події від 16.01.2020, згідно якого з дозволу потерпілої ОСОБА_9 оглянута територія домоволодіння по АДРЕСА_4 , на якій виявлено приміщення бані, на площі стін якої, стелі, меблях, побутовій техніці тощо наявні сліди термічної дії, інтенсивного обвуглення, плавлення, окопчування. В приміщенні виявлено кухонні меблі, бойлер, холодильник, індукційна плита, кавоварка, посудомийна машина, телевізор, столи, шкіряні меблі, сауна;

- акт про пожежу від 16.01.2020, згідно якого орієнтовно о 23:30 год. 15.01.2020 виникла пожежа в приміщенні бані по АДРЕСА_4 ;

- звіт про причину виникнення пожежі, згідно якого найбільш імовірною причиною виникнення пожежі є підпал;

- висновок пожежно-технічної експертизи № 19/119/10/1-8е від 12.03.2020, згідно якого осередок пожежі знаходився в парильному приміщенні бані, на сидінні (полиці) зліва від входу. Технічною причиною виникнення пожежі є займання горючого середовища в осередку пожежі внаслідок дії на вказане горюче середовище стороннього джерела запалювання;

- висновок експерта № 19/119/11/4/1-5е від 28.02.2020, згідно якого розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок пожежі приміщення бані становить 374100 грн;

- висновок експерта № 19/119/11/1-548е від 26.02.2020, згідно якого вартість пошкодженого в результаті підпалу майна частково складає 9786 грн;

- товарний чек від 15.08.2016, згідно якого вартість кухонних меблів складає 29650 грн;

- протокол огляду місця події від 16.01.2020, згідно якого зафіксовано факт виявлення та вилучення на перехресті вул. Депутатської та Гагаріна в м. Шостка полімерної пляшки з під води об`ємом 6 л, в якій наявна рідина з характерним запахом паливно-мастильних речовин та висновок експерта № 19/119/7/1-381е від 04.03.2020, згідно якого рідина, яка містилася в пляшці, є нафтопродуктом, має характерний для бензинів якісний та кількісний вуглеводний склад;

- протокол копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах від 16.01.2020 з комп`ютерної системи, яка розташована в приміщенні автозаправної станції, розташованої по вул. Шевченка, 20 в м. Шостка, згідно якого було здійснено копіювання інформації, а саме відеофайлів з камер відеоспостереження за період часу з 21.12.34 до 21.15.38 з двох камер у два файли на ДВД-диск;

- протокол огляду вказаного диску від 16.01.2020, згідно якого зафіксовано як до приміщення АЗС заходить жінка, а за нею чоловік, у руках якого знаходиться пуста пляшка. Вони підходять до каси та жінка розраховується грошима. Після чого чоловік та жінка виходять з приміщення. Встановлено, що жінка - це ОСОБА_11 , а чоловік - ОСОБА_14 . Крім того, зафіксовано розмову ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , під час якої ОСОБА_21 після придбання бензину запитує у ОСОБА_14 чи потрібна йому запальничка, на що він відповідає, що ні. Далі до бензоколонки підходить чоловік з порожньою пляшкою та віддає її заправнику, після чого до них підходить жінка та дивиться як наливають бензин. Потім чоловік забирає пляшку з бензином та розмовляє з жінкою;

- протоколи пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 16.01.2020, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_14 як чоловіка, який 15.01.2020 близько 22:00 тримав в руках пляшку з бензином на АЗС по вул. Шевченка, 20, а також ОСОБА_11 як жінку, яка в той день на таксі приїхала до АЗС та була присутня як заливався бензин до пляшки;

- протокол огляду місця події від 16.01.2020, згідно якого з дозволу ОСОБА_11 оглянуто квартиру, в якій вона проживала за адресою: АДРЕСА_7 . При вході до квартири на підлозі виявлено полімерний пакет, в якому наявні рукавички темного кольору. В кухні виявлено відчинену тумбу кухонного гарнітуру, в якій знаходяться три скляні пляшки віскі, вина та аперитиву, частково заповнені. Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2020 надано дозвіл на проведення вказаної слідчої дії;

- висновок експертизи № 19/1196/1-83е від 05.02.2020, згідно якого на вилученій з квартири обвинуваченої пляшці віскі знайдено її відбитки пальців та висновки № 19/119/7/1-225е, № 19/119/7/1-226е від 11.02.2020 та 18.02.2020, згідно яких на вилучених рукавичках та полімерному пакеті виявлено сліди нафтопродуктів;

- протокол від 16.01.2020, згідно якого ОСОБА_11 затримано за підозрою у вчиненні злочину та під час затримання вилучено, крім іншого, два мобільних телефони: з сім-картою «Київстар» ІМЕІ НОМЕР_1 та з сім-картами «МТС» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Також в цей день затримано ОСОБА_14 , у якого вилучено, крім іншого, мобільний телефон марки ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-карткою оператора зв`язку «Київстар»; мобільний телефон марки ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 ;

- ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2020 про надання тимчасового доступу до документів, згідно яких ОСОБА_14 користувався мобільним номером НОМЕР_8 , а ОСОБА_11 - НОМЕР_9 , НОМЕР_2 ;

- дані інформації про телефонні з`єднання отриманих у оператора мобільного зв`язку, згідно яких номер телефону НОМЕР_9 був встановлений саме в мобільний апарат (телефон) з номером ІМЕІ, який було вилучено при затриманні у ОСОБА_11 , а номер телефону НОМЕР_8 був встановлений саме в мобільний апарат (телефон) з номером ІМЕІ, який було вилучено у ОСОБА_14 ;

- матеріали тимчасового доступу до документів, які містять інформацію про телефонні з`єднання вказаних абонентів, згідно яких ОСОБА_11 як користувач мобільних номерів НОМЕР_9 , НОМЕР_2 та ОСОБА_14 як користувач мобільного номеру НОМЕР_8 15.01.2020 неодноразово телефонували один одному, а саме: о 01:16, 01:32, 01:33, 02:45, 03:07, 08:56, 08:57, 09:21, 13:29, 19:17, 19:42, 20:01, 20:12, 20:28, 20:41, 23:57 а також 16.01.2020 о 00:35, 00:39, 01:19, 01:27, 01:29, 02:55. Крім того матеріалами тимчасового доступу до інформації про телефонні з`єднання абонента з номером НОМЕР_2 встановлено те, що о 20:24, 20:27 ОСОБА_11 телефонувала абоненту з номером НОМЕР_10 , яким користувався ОСОБА_16 ;

Оцінивши всі зібрані докази відповідно ст. 94 КПК з точки зору їх належності, достовірності й допустимості, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення. При цьому, наводячи докази на підтвердження встановлених обставин, суд першої інстанції, як того і передбачають положення ст. 374 КПК, надав належну правову оцінку запереченням сторони захисту на пред`явлене обвинувачення, що знайшло своє відображення у вироку з наведенням відповідних мотивів.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про допустимість доказу протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , оскільки під час дослідження цього доказу останній підтвердив, що відтворені ним події відповідають дійсності. При цьому, наявність психічних вад у учасника кримінального провадження будь-яким чином не обмежує його у праві надавати пояснення, брати участь у проведенні слідчих дій, а також не обмежується можливість суду використовувати отримані результати. Навпаки, однією з гарантій реалізації прав осіб, що страждають психічними розладами, є закріплення у КПК положень щодо участі зазначених осіб у проведенні процесуальних дій. Саме характер розладу психічної діяльності у кожному конкретному випадку має визначальне значення при оцінці доказів, здобутих за участю особи, що страждає на психічні розлади, а не сам по собі факт такого розладу.

Будь-яких даних про те, що характер психічного захворювання ОСОБА_14 мав наслідком галюцинації, спутану свідомість, спотворення реальності не встановлено. Крім того, предметом відтворення подій під час слідчого експерименту не були показання, які потребували глибокого аналізу, вони були достатні примітивні з позиції діяльності мислення та очевидними з точку зору відтворення обставин, які особа запам`ятала, а також об`єктивно відповідають іншим дослідженим в судовому засіданні доказам.

Зважаючи на послідовність, логічність та узгодженість з іншими доказами, відтворені ОСОБА_14 під час слідчого експерименту обставини вчинення кримінального правопорушення як особою, яка має психічні вади, слід вважати, що останній абсолютно вірно сприймав дійсність і відтворив необхідні дії. Підлягає врахуванню те, що ОСОБА_14 в ході проведення слідчої дії продемонстрував такі обставини вчинення кримінального правопорушення, які об`єктивно не могли бути відомі іншим стороннім особам.

Судом першої інстанції спростовані і доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів через відсутність підпису керівника органу прокуратури в постанові про призначення групи прокурорів, оскільки прокурором під час судового розгляду було надано оригінал постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні з наявним у ній підписом першого заступника керівника прокуратури.

Допитаний за цим фактом як свідок слідча ОСОБА_23 зазначила, що оригінал постанови нею дійсно не був долучений до матеріалів кримінального провадження на час ознайомлення з ним стороною захисту, оскільки знаходився в матеріалах наглядового провадження. Під час ознайомлення захисника з матеріалами кримінального провадження вона на це звернула її увагу, про що повідомила захисника, яка будь-яких зауважень з цього приводу не висловила, вимогу про необхідність відкриття цього документу не ставила.

Перший заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_24 пояснив, що постанову про призначення групи прокурорів він підписав 16.01.2020, про що вніс відомості до ЄРДР, що підтверджується витягом із системи про вчинення облікового запису.

Варто в цьому контексті зазначити, що змагальність процесу передбачає свободу сторін у висловленні своїх заперечень, у тому числі щодо допустимості тих чи інших доказів, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 89 КПК, яка передбачає, що сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими та наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Цьому праву кореспондує відповідний обов`язок іншої сторони довести допустимість такого доказу (ч. 2 ст. 92 КПК).

Критеріями допустимості доказів є належне процесуальне джерело, належний суб`єкт збирання доказів і належна процесуальна форма. Розумно очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту. Тому, якщо сторона захисту, ознайомившись із відкритими їй матеріалами досудового розслідування, виявила, що усі докази в справі зібрані під процесуальним керівництвом неналежного суб`єкта через відсутність підпису у постанові про призначення прокурора під час судового розгляду, вона має заявити клопотання про визнання доказів недопустимими.

Від вчасного заявленого клопотання залежить обсяг і порядок дослідження доказів. Очевидна недопустимість доказу тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате, а визнання недопустимими, це питання є оціночним, суб`єктивним і залишається на розсуд суду, воно вирішується після дослідження доказів у визначеному ч. 1 ст. 89 КПК порядку.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що під час виконання вимог ст. 290 КПК сторона захисту в повному обсязі ознайомилась із матеріалами досудового розслідування, при цьому жодних заяв, зауважень та клопотань, в тому числі про відсутність підпису на постанові про призначення прокурора у кримінальному провадженні, вони не заявляли. Не було подано таких клопотань і під час підготовчого судового засідання та одразу після початку судового розгляду. Лише згодом захисник вперше поставила під сумнів легітимність процесуальних дій прокурора, а звідси і допустимість доказів, отриманих під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дослідив надану в судовому засіданні прокурором постанову та обгрунтовано встановив, що вона відповідає передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення у формі постанови, в тому числі підписана службовою особою, яка її прийняла.

Також судом першої інстанції наведені мотиви неврахування доводів сторони захисту відносно того, що протоколи пред`явлення до впізнання осіб за фотознімками є недопустимими доказами через відсутність у них докладного опису ознак, за якими свідки та потерпіла впізнали особу ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , а також у зв`язку з тим, що не було підстав проводити впізнання за фотознімками, маючи можливість провести його з особою безпосередньо.

Так, положеннями ст. 228 КПК передбачений порядок пред`явлення особи для впізнання. Зокрема, згідно ч. 6 за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у ч. 1, 2 цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Тобто, жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено, як і обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.

У цьому провадженні протоколи пред`явлення осіб до впізнання відповідають вимогам ст. 228, 231 КПК. У кожному протоколі пред`явлення для впізнання зазначено про те, що слідчим з`ясовано чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитано її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, викладено ознаки, за якими особа впізнала особу.

Постанова Верховного Суду від 03.08.2021 у справі № 761/6970/14, на яку посилається захисник, не містить висновків про те, що впізнання за фотознімками за наявності можливості забезпечення присутності цієї особи під час проведення слідчої дії тягне за собою недопустимість протоколу впізнання як доказу. Суд визнав недопустимим доказом протокол впізнання за фотознімками за одночасної сукупності істотних порушень вимог закону при проведенні слідчої дії, а не лише обмежився вказаним фактом.

Також судом першої інстанції не були залишені поза увагою і доводи захисту про те, що є недопустимим протокол огляду місця квартири ОСОБА_11 , оскільки по суті він був обшуком, безпідставно проведений без ухвали слідчого судді, а також в той час, коли ОСОБА_11 фактично була затримана.

Згідно із ч. 1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена надала письмову згоду на проведення огляду її житла. Також вона підтвердила, що добровільно погодилася на проведення огляду в її житлі і під час надання показань у суді. Жодних зауважень з цього приводу не висловила. При цьому законність проведення даної слідчої дії перевірялась слідчим суддею, що вбачається з ухвали від 17.01.2020, а огляд було проведено після внесення відомостей про злочин до ЄРДР, тому всі гарантії захисту прав особи від незаконного прокинення до її житла дотримано.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи (ст. 237 КПК). При цьому огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії як обшук.

Обшук - це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

Огляд житла ОСОБА_11 було проведено незадовго після отримання інформації про вчинення злочину. Огляд проведено не примусово, а з дозволу особи, яка ним володіє. Під час огляду не вчинялися дії, пов`язані з відшуканням якихось речей, супроводжених відкриванням закритих приміщень чи сховищ, або ж подоланням умовних чи реальних перешкод для доступу до таких речей.

Відповідно протоколу огляду, під час цієї слідчої дії лише досліджувалася поверхнева обстановка в квартирі обвинуваченої та під час такого дослідження виявлено відчинені дверцята однієї з тумб на кухні, в якій стояли пляшки з алкоголем. Також одразу при вході в квартиру на підлозі виявлено привідкритий поліетиленовий пакет з запахом нафтопродуктів, в якому знаходилися рукавички. Дані речі і було вилучено з місця огляду, що передбачено ст. 237 КПК.

Посилання захисника на те, що огляд місця події може проводитися лише за місцем події злочину та лише невідкладно є такими, що не узгоджується з вимогами КПК, які таких обмежень не встановлюють. Огляд місця події є більш ширшим поняттям ніж огляд місця події злочину. Останнє є різновидом огляду місця події. Будь-яких обмежень щодо часу проведення такої слідчої дії в КПК немає.

Як було зазначено вище, даний огляд проведено після внесення відомостей до ЄРДР і з дозволу власника житла, а тому на нього не розповсюджувалася заборона, визначена ст. 214 КПК, яка дозволяє проведення огляду лише місця події злочину і лише невідкладного.

Посилання захисту на те, що протокол не містить даних про упакування вилучених під час огляду речей та їх опису не відповідає змісту вказаного документу, яким зафіксовано вказану інформацію належним чином. При цьому захист не зазначає яким саме чином порушено порядок упакування та огляду цих речей і як це вплинуло на права обвинуваченої. Слід зазначити, що навіть відсутність у протоколі конкретизації поряду пакування, з огляду на те, що для проведення експертизи були надані належним чином упаковані та опечатані об`єкти, це не є безумовною підставою для визнання доказу недопустимим.

Крім того, відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_11 на момент проведення огляду її житла була затримана працівниками поліції, оскільки згідно протоколу ОСОБА_11 затримано 16.01.2020 о 16:20. Жодних даних про те, що таке затримання мало місце раніше сторона захисту не надала. Протокол затримання підписано як ОСОБА_11 , так і її на той час захисником без зауважень та застережень. Сам по собі факт перебування особи у приміщенні відділу поліції, навіть у випадку його існування, не свідчив би про те, що така особа утримується поза її волею (під примусом).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в тій частині, що представник потерпілого приймав участь у судових засіданнях через закінчення строку дії відповідного договору, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, так як ця обставина жодним чином не вплинула на доведеність вини ОСОБА_11 .

Розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди встановлений судом першої інстанції на підставі досліджених доказів і є обгрунтованим, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу також є неприйнятними.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, обставин і фактів, які могли б вплинути на законність, вмотивованість та/чи обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення щодо доведення винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, і які б не були досліджені чи належним чином не оцінені цим судом, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, тому вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_11 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.09.2021 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цей вирок - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4