Провадження № 1-кс/742/985/23
Єдиний унікальний № 742/2833/23
У Х В А Л А

іменем України

16 червня 2023 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000743 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000743 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП розслідується кримінальне провадження №0000743 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 09.06.2023 року у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, за адресою АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт, у ході якого, ОСОБА_5 , на ґрунті триваючих на побутовому ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що сидів на дивані в кімнаті будинку за вищевказаною адресою, наніс останньому удар відкритою долонею правої руки в область життєво важливого органу - голови потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді набряку-набухання головного мозку субдурального крововиливу, закритої черепно-мозкової травми, які згідно п.2.1.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ №6 від 17.01.1995р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

У подальшому внаслідок отримання вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 близько 16 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

14.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та допитано як підозрюваного, в ході якого останній дав відповідні показання з приводу вчиненого кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 10.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 від 14.06.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 14.06.2023 року; лікарським свідоцтвом про смерть №171-к від 12.06.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, санкцією якої передбачено позбавлення волі від семи до десяти років.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування або суду, обґрунтовується тим, що санкцією статті інкримінованого діяння передбачено значний термін покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років то з метою уникнення можливого покарання може переховуватися від слідства та суду, крім цього ОСОБА_5 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, утриманців, які б забезпечували його перебування за місцем реєстрації чи фактичного проживання.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 добре знайомий зі свідками, показання яких мають доказове значення у справі, та може шляхом шантажу, підкупу, залякуванням схиляти їх до зміни показів. Зокрема свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є знайомими підозрюваного та входять до кола його спілкування, а безпосередній очевидець події злочину - ОСОБА_10 є його дружиною.

Таким чином, зважаючи на тяжкість скоєного злочину, інкримінованого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи зазначені обставини, застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти даним ризикам, тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Прокурор та слідча категорично заперечили щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, мотивуючи ризиками, викладеними у клопотанні. Крім того, вказали, що підозрюваний на початку досудового розслідування не визнавав свою вину, лише після проведення відповідних експертиз, дав визнавальні покази.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора та слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного, його захисника, вивчивши зміст клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч.5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Згідно повідомлення про підозру від 14 червня 2023 року ОСОБА_5 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування /див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45/.

Більше того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" /див. п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р./.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 можливо скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, оскільки це є завданням наступних етапів кримінального процесу, досудового розслідування та розгляду кримінальної справи судом.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб.

Слідчий суддя констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими.

Враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, відомості про особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність зареєстрованого та фактичного місця проживання, визнання вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, обставини вчиненого кримінального правопорушення, складність провадження та початкову стадію досудового слідства, вагомість доказів, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено недостатність застосування до підозрюваного на початковому етапі інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вище вказаних ризиків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує, що у відповідності до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського Суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та враховуючи вимоги ч.3,4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не вбачає за необхідне визначати заставу у кримінальному провадженні

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 - 178, 181, 183, 184, 193-196, 205, 209, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000743 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Взяти негайно під варту із зали суду підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк взяття під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту взяття його під варту, тобто, з 16 червня 2023 року з 15 год. 37 хв.

Зобов"язати слідчого, який вніс клопотання, повідомити родичам затриманого про взяття його під варту.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, направити до Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для виконання, слідчому та прокурору - для відома.

Строк дії ухвали визначити до 15 год 37 хв. 14 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1