Справа № 357/6926/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 30000288, внесеному до ЄРДР 18 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , абонентський номер -НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Так, 07 лютого 2023 року близько 12 години, ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , звернувся до потерпілої ОСОБА_6 з проханням позичити йому грошові кошти у розмірі 500 гривень, на що остання погодилась та надала ОСОБА_3 свою банківську карту банку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 та повідомила пароль до неї. Після отримання банківської картки у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на крадіжку грошових коштів з банківського рахунку, належного потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 07 лютого 2023 року о 13 год. 33 хв. перебуваючи за адресою: вул. Сквирське Шосе, 230 в м. Біла Церква Київської області діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою банкомату зняв грошові кошти в сумі 1000 гривень з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що на банківському рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належному ОСОБА_6 залишились грошові кошти та маючи необмежений доступ до нього, вирішив повторно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 07 лютого 2023 рокуо 13 годині 51 хвилині, перебуваючи за адресою: вул. Сквирське Шосе, 230 в м. Біла Церква Київської області діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою банкомату зняв грошові кошти в сумі 1000 гривень з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1000 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що на банківському рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належному ОСОБА_6 залишились грошові кошти та маючи необмежений доступ до нього, вирішив повторно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 07 лютого 2023 рокуо 14 годині 28 хвилині, перебуваючи за адресою: вул. Сквирське Шосе, 230 в м. Біла Церква Київської областідіючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою банкомату зняв грошові кошти в сумі 1000 гривень з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1000 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що на банківському рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належному ОСОБА_6 залишились грошові кошти та маючи необмежений доступ до нього, вирішив повторно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 07 лютого 2023 рокуо 14 годині 43 хвилині, перебуваючи за адресою: вул. Сквирське Шосе, 230 в м. Біла Церква Київської областідіючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою банкомату зняв грошові кошти в сумі 2000 гривень з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2000 гривень.

Отже, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 04 липня 2023 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України п`ять років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України буде звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Також суду надано заяву потерпілої ОСОБА_6 , в якій остання зазначила, що надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, погодилася з встановленими обставинами. Також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Повідомила, що їй зрозумілі наслідки призначення остаточного покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, вчиненої в умовах воєнного стану яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того,йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 04 липня 2023 року, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04 липня 2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати пробаційні програми.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувати .

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний носій з ідентифікуючим написом « вх2681681-ВБ`від 19.04.2023 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження .

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1