Єдиний унікальний номер 722/1206/23
Номер провадження 1-в/722/78/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника СВК 67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, оскільки вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого, вказуючи на те, що він не досяг необхідного ступеня виправлення, у зв?язку з чим відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської районного державної адміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його присутності, вирішення клопотання покладає на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.04.2019 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме за нанесення тяжких тілесних ушкоджень своїй матері, від яких остання померла, та із застосуванням ст.69 КК України призначено йому покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

Строк покарання за даним вироком засудженому відраховується з 11.10.2018 року.

Згідно розпорядження, вирок щодо засудженого ОСОБА_5 набрав законної сили 11.05.2019 року. Таким чином, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 11.10.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 04 роки 09 місяців 01 день позбавлення волі, що є більше ніж дві третіх строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 2 місяці 29 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до вказаної Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 11.10.2018 року.

За час утримання в слідчому ізоляторі м. Чернівці до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. В державну установу «Сокирянська виправна колонія (№67)» ОСОБА_5 прибув 30.05.2019 року.

Як вбачається із виписки медичної картки №3, виданої 29.06.2023 року медичною частиною (№67) за №67/108, засуджений ОСОБА_5 03.06.2019 року був оглянутий комісійно лікарями медичної частини. Діагноз: Наслідки перенесеного поліневрита з помірним парезом дистальних відділів нижніх кінцівок. Вегето-судинна дистонія. Інвалід III групи. Взятий на «Д» облік лікарем-терапевтом.

З 05.09.2019 року по 03.10.2019 року засуджений перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні в терапевтичному відділенні МОЛ ВК №98 Хмельницької області, де йому було проведено обстеження та виданий лист МСЕК для продовження групи інвалідності.

25.11.2019 року лікарями медичної частини було направлено документи на обласну МСЕК м. Чернівці, для продовження групи інвалідності.

26.12.2019 року засуджений був етапований до Чернівецького слідчого ізолятора, де йому проведено огляд комісією МСЕК.

26.12.2019 року була видана довідка про продовження III групи інвалідності терміном на 1 рік.

13.02.2020 року звернувся до медичної частини зі скаргами на загальну слабкість, головний біль та закладеність носа. Підвищення температури тіла 37,1 С°. Д-з: ГРВІ. Призначено амбулаторне лікування: Амізон, АЦФС, Ацекор-кардіо, та краплі в ніс Нафтизин. Загальний стан покращився.

01.04.2020 року засудженому було проведено профілактичний медичний огляд, лікарями медичної частини. Засуджений скаржився на відчуття затерплості в нижніх кінцівках. З боку інших органів та систем патологічних змін не виявлено. Д-з: Наслідки перенесеного поліневрита з помірним парезом дистальних відділів нижніх кінцівок. Інвалід III групи.

21.07.2020 року звернувся в медичну частину зі скаргами на наявність висипань на задній ділянці шиї, біль шиї. Д-з: Опоясуючий лишай задньої поверхні шиї. Призначено лікування: Знеболюючі, вітамінотерапія, протизапальні. Звільнений від роботи на два дні. Після проведеного лікування стан здоров`я покращився.

10.10.2020 року засудженому було повторно проведено профілактичний медогляд. Засуджений скаржився на відчуття затерплості в нижніх кінцівках. З боку інших органів та систем патологічних змін не виявлено. Д-з: Наслідки перенесеного поліневрита з помірним парезом дистальних відділів нижніх кінцівок. Інвалід III групи.

З 30.01.2023 року по 08.02.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в медичній частині установи з Д-з: Наслідки перенесеного поліневриту. Помірний парез дистальних відділів нижніх кінцівок, стійкий больовий синдром.

05.04.2023 року направлено документи на МСЕК для продовження групи інвалідності.

27.04.2023 року пройшов МСЕК, встановлено III група інвалідності, термін дії якої до 01.05.2025 року. Рекомендовано раціональне працевлаштування.

На даний час засуджений ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку у лікаря-терапевта, стан його здоров`я задовільний.

Частиною 1 ст. 118 КВК України передбачено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати.

Засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості (ч.2 ст. 118 КВК України).

Засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день (ч.5 ст. 118 КВК України).

Згідно особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до установи був працевлаштований різноробочим у котельні, де працював по серпень місяць 2019 року. В серпні 2019 року був етапований до Шепетівської ВК (№ 98) Хмельницької області, де знаходився на лікуванні по листопад 2019 року. Після повернення до установи і по серпень 2020 року був працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання намагався виконувати. З вересня 2020 року по серпень 2021 року до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався у зв`язку із небажанням працювати. З вересня 2021 року по листопад 2021 року був працевлаштований різноробочим котельні. Встановлені обсяги робіт та поставлені йому завдання намагався виконувати. З лютого 2022 року і по квітень 2023 року працював сантехніком житлової зони установи. З поставленими завданнями намагався справлятись, потребував постійного контролю за виконанням поставлених йому завдань. З травня 2023 року і по теперішній час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається у зв`язку з небажанням працювати з його власної ініціативи.

При цьому, суд не бере до уваги наявність у засудженого ІІІ-ї групи інвалідності, оскільки як встановлено із виписки медичної картки засуджений ОСОБА_5 є працездатним з раціональним працевлаштуванням, стан його здоров`я на даний час є задовільним, а тому за його бажанням, враховуючи його стан здоров`я, засуджений міг продовжувати працювати із виконанням певних видів полегшених робіт, однак, як зазначив в судовому засіданні засуджений, він не виявляв такого бажання та з власної ініціативи припинив працювати, оскільки адміністрацією колонії, на його думку, безпідставно не було застосовано до нього заохочення у вигляді подяк.

Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення, у період відбування покарання в установі з метою стимулювання подальшої правослухняної поведінки в одному випадку засуджений заохочений. За допущені порушення вимог режиму відбування покарання, у тому числі й за злісні (неодноразове вживання спиртовмісної речовини, вилучення мобільного телефону та інших заборонених предметів) у семи випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, усі раніше накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку лише у квітні 2023 року.

Із дослідженої характеристики, затвердженої начальником установи 30.06.2023 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 по відношенню до персоналу установи напоказ ввічливий, схильний до невиконання встановлених вимог персоналу установи. У відношенні до інших засуджених переважно не конфліктний, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи з благоустрою установи виконує лише під контролем. Своє спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті й порядку. Має переважно охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних висновків для себе не робить. У 2019 році здобув професію «Столяр будівельник». Подав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», однак активної участі в ній не приймає. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує шляхом отримання посилок й передач. Згідно з вироком суду збитків завдані скоєним злочином не має. Вину у скоєному злочині визнав.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи засудженого ОСОБА_5 щодо його незгоди із виготовленою відносно нього характеристикою, оскільки як вбачається із її змісту, засуджений особисто під підпис був ознайомлений із характеристикою, яка була предметом дослідження в судовому засіданні, однак будь-яких зауважень щодо її змісту на час ознайомлення не зазначав.

Як вже зазначалося судом, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст. 81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

Крім того, відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 : станом на 05.07.2019 року - «не став на шлях виправлення» (протокол № ); станом на 12.01.2021 року - «не став на шлях виправлення» (протокол №1 від 12.01.2021 року); станом на 19.01.2022 року - «не став на шлях виправлення» (протокол №1 від 19.01.2022 року) та «дотримується вимог режиму утримання» (протокол №1 від 10.01.2023 року засідання комісії відділення №9 позачергової оцінки ступеню виправлення засуджених).

Суд погоджується з такими висновками комісії щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, оскільки з досліджених доказів встановлено, що поведінка та відношення засудженого ОСОБА_5 до праці не свідчать про його бажання стати на шлях виправлення.

Крім того, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено:

11.06.2020 року - у застосуванні статті 101 КВК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №.13/2020).

15.04.2021 року - у застосуванні статті 82 КК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення (протокол №/7/2021).

24.02.2022 року - у застосуванні статті 81 КК України, як особі яка не довела своє виправлення (протокол №4/2022).

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, характеризуючи дані про особу засудженого, зокрема його поведінку та ставлення до праці, суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення.

На підставі ст.81 КК України, ст.ст.6, 102, 107, 118 КВК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1