ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/202/23 Справа № 712/3326/23 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2023 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 07 лютого 2023 року ОСОБА_7 подав до Черкаської окружної прокуратури повідомлення про кримінальне правопорушення, у якому просив внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України щодо державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_9 .

Листом від 14 лютого 2023 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури повідомив заявника про направлення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення для розгляду та прийняття рішення на адресу начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

На адвокатський запит представника скаржника листом від 28 березня 2023 року начальник ЧРУ ГУНП в Черкаській області повідомив, що за результатами перевірки не виявлено даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, підстави для внесення інформації до Єдиного реєстру судових розслідувань відсутні.

Скаржник вважає, що посадові особи ЧРУ ГУНП в Черкаській області всупереч нормам кримінального процесуального закону після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не внесли відомості до ЄРДР, та при проведенні перевірки не врахували і не дослідили дії державного реєстратора ОСОБА_9 , яка за відсутності правових підстав та необхідних документів здійснила державну реєстрацію права власності за ОСОБА_10 на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, скаржник просив визнати бездіяльність посадових осіб ЧРУ ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві ОСОБА_7 від 07 лютого 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та зобов`язати ЧРУ ГУНП в Черкаській області вчинити дії, а саме внести вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що заявником не надано доказів того, що скарга заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення містить склад кримінального правопорушення, тому відсутні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року і постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Також представник скаржника просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 19 квітня 2023 року, а вручений представника скаржника 20 квітня 2023 року.

Зазначає, що до ознайомлення із висновками судді про відмову у задоволенні скарги неможливо було скласти апеляційну скаргу, яка подана протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

У апеляційній скарзі вказує, що слідчим суддею не враховано, що встановити наявність або відсутність події кримінального правопорушення можливо лише шляхом здійснення досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР.

Вважає, що до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення заявником були надані письмові докази для підтвердження здійснення державним реєстратором ОСОБА_9 реєстрації права власності на домоволодіння без документів, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Стверджує, що слідчий суддя, виснувавши про відсутність у діях державного реєстратора складу злочину та відмовивши у задоволенні скарги, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки перевірка викладених у повідомленні доводів, збирання доказів, перевірка наявності або відсутності в діях особи складу злочину належить до компетенції органів досудового розслідування, а не слідчого судді.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи наведене, оскільки під час проголошення резолютивної частини ухвали 14 квітня 2023 року та повного тексту ухвали 19 квітня 2023 року скаржник та його представник присутніми не були, копію повного тексту оскаржуваної ухвали представник скаржника отримала 19 квітня 2023 року, що підтверджується розпискою (а.с. 34), а апеляційну скаргу подано 24 квітня 2023 року (а.с. 41), колегія суддів вважає, що представником скаржника пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді із поважних причин, тому його слід поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Кримінальний процесуальний кодекс України однаково зобов`язує і слідчого, дізнавача і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачена положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Згідно із матеріалами справи, ОСОБА_7 звернувся до прокуратури м. Черкаси із заявою про вчинення злочину, у якій вказував, що ним 06 лютого 2023 року виявлено злочинне зловживання владою в діях державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_9 , яке полягає в наступному: державний реєстратор Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_9 , займаючи посаду державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, будучи службовою особою відповідно до положень ст. 18 КК України, будучи відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», особою, яка має доступ до інформації, яка зберігається в автоматизованих системах, 24.05.2017 року о 10 год. 47 хв. 35 сек., перебуваючи за місцем дислокації Департаменту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, маючи доступ до інформації, яка обробляється в автоматизованих системах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будучи обізнаним з чинним на той момент законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у порушення ст. 41 Конституції України, ст. 328 ЦК України, статей 2, 11, 18, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за відсутності вичерпних правових підстав, шляхом використання персонального ідентифікатору доступу до Єдиних та державних реєстрів, використовуючи закріплений за нею персональний комп`ютер, здійснила незаконну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_10 на нерухоме майно домоволодіння по АДРЕСА_1 , номер запису на право власності 20560127.

Скаржник вважає, що в діях державного реєстратора вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Частиною 1 статті 364 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

ОСОБА_7 вказував у заяві, що незаконні дії державного реєстратора, вчинені нею під час проведення державної реєстрації, завдали йому істотної шкоди, поставили його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище та спричинили значну моральну шкоду.

Згідно із приміткою до статті 364 УКК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, слідчий суддя правильно вказав, що у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення не наведено всі складові кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, зокрема, суб`єктивну сторону злочину.

При цьому слідчим суддею не надавалась оцінка діям державного реєстратора та наявність чи відсутність у її діях складу кримінального правопорушення, як помилково вказано у апеляційній скарзі, а лише вказано про відсутність у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення інформації про склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 та зобов`язання ЧРУ ГУНП в Черкаській області внести відомості, що містяться у заяві ОСОБА_7 від 07 лютого 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, до ЄРДР.

Наявність судового рішення у справі № 711/7983/17, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.05.2017 року, прийняте державним реєстратором, та про яке вказує ОСОБА_7 у своїй заяві від 07 лютого 2023 року, також не є підставою для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

клопотання представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді