Ухвала

Іменем України

16 серпня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 щодо бездіяльності слідчого, в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України

встановив:

До суду зі скаргою на бездіяльність слідчого-посадової особи, відповідальної за внесення відомостей до ЄРДР Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську звернувся командир військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 .

В тексті скарги зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 , у порядку статті 214 КПК України, на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, листом, який зареєстрований за № 10495 від 17 червня 2023 року, було направлено повідомлення про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, а саме щодо наявності в діях старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 1 штурмового відділення 1 штурмового взводу 8 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , ознак самовільного залишення місця служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Разом із цим, супровідним листом № 13-03-14406/23 від 21 липня 2023 року, який зареєстрований у військовій частини НОМЕР_1 за № 7058 від 02 серпня 2023 року, старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, після перерахунку 25 інших повідомлень військової частини НОМЕР_1 про вчинені кримінальні правопорушення, фактично відмовлено у виконанні органом досудового розслідування покладених на них кримінальним процесуальним законом вимог, передбачених статтею 214 КПК України.

Відтак, обґрунтуванням такої відмови слідчий Державного бюро розслідування вказав Постанову Верховного Суду у справі № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року, в якій, серед іншого, Верховний Суд звернув увагу на те, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, військовою частини НОМЕР_1 надано беззаперечну низку доказів, які є достатніми для початку досудового розслідування, зокрема, всі докази, підтверджуючі самовільне залишення військовослужбовцем місця служби в умовах воєнного стану.

Просить розглянути скаргу на бездіяльність слідчого без представників військової частини НОМЕР_1 .

Суд дослідивши матеріали скарги приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України строк оскарження дій чи бездіяльності слідчого становить десять днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Зі скарги вбачається, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було подано 21 липня 2023 року, а відмову отримано ВЧ НОМЕР_1 02 серпня 2023 року. Отже, відповідно до ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого розпочалася після невнесення відомостей до ЄДРДР.

Як встановлено судом, що скарга подана до суду 16 серпня 2023 року.

При цьому на копіях повідомлення стоїть відмітка про дату отримання цього повідомлення посадовою особою ВЧ НОМЕР_3 , а саме: 18 липня 2023 року.

Крім того, відповідно до ст. 304 КПК України вбачається, що законодавець не пов`язує момент настання бездіяльності та початок строку на її оскарження з отриманням відповіді щодо невнесення відомостей в ЄРДР.

Тобто, строк початку бездіяльності відраховується саме з моменту її настання.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України не передбачено такого виду оскарження, як оскарження рішення щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому вважати, що відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, строк на оскарження обчислюється з моменту отримання відповіді неможливо та це не відповідає нормам КПК України та передбаченому законодавцем механізму оскарження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч.2 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги, яка подана після закінчення строку на оскарження не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

Так, з ч.2 ст. 304 КПК України вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою після спливу строку на оскарження, може порушити питання щодо поновлення цього строку.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Так, відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду так як заявник може відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повторно звернутися зі скаргою та відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України порушити питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження із зазначенням фактичних даних на підтвердження поважності пропуску строку.

Вказане свідчить про те, що скаргу необхідно повернути з підстав її подання після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і особа яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 щодо бездіяльності слідчого, в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України повернути.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її отримання до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1