УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи, у період часу з 2007 по 2021 роки шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ДП «Укрспецобладнання», вказаними діями завдано значної шкоди володільцю майна.

Так, 29.12.1998 року між ОСОБА_4 та державним підприємством «Укрспецобладнання» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №09/0368Д, де предметом договору є 488/1000 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 11.01.1999 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Державним підприємством «Укрспецобладнання» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №12/99Д, де предметом договору 512/1000 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2007 року, квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 перебувала на праві державної власності у ДП «Укрспецобладнання», де підставою виникнення права державної власності у розмірі 100% на майно є вищевказані договори купівлі-продажу.

Зазначена квартира була передана у строкову оренду ТОВ «Контейнерний термінал «Юсеком» відповідно до договору оренди від 14.09.2007 року та до договору про внесення змін до договору оренди від 27.09.2007 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 року по справі №916/2936/18 договір оренди було розірвано.

У подальшому відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме манно встановлено, що 17.11.2021 року право державної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ДП «Укрспецобладнання» було відчужено на користь гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 на підставі розпорядження про приватизацію №251357 від 06.10.2021 року, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради.

Крім того, установлено, що на підставі наказу директора ДП

«Укрспецобладнання» ОСОБА_10 №27К від 28 березня 2007 року державним підприємством «Укрспецобладнання» видано ОСОБА_8 , яка нібито працює у ДП «Укрспецобладнання», ордер на жилу площу в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку остання орендувала на підставі договору найму житлового приміщення в будинках державної власності від 28 березня 2007 року.

В подальшому ОСОБА_8 04.10.2021 року за №307вх, звернулась до керівника органу приватизації із заявою про передачу в спільну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням органу приватизації №251357 від 06 жовтня 2021 прохання наймача ОСОБА_8 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вона мешкає задоволено та передано вказану квартиру у спільну власність громадянам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 в рівних частках, загальною площею 140,7 кв. м., із оплатою вартості надлишків загальної площі жилих приміщень у сумі 12 гривень 19 копійок. Уповноваженим власником квартири визначено ОСОБА_8 .

Також, Департаментом міського господарства ОМР видано свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_1 від 06.10.2021 року.

В подальшому, 22.11.2021 року державним реєстратором Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_11 на підставі наданих документів ОСОБА_8 було здійснено державну реєстрацію права спільної власності на вказану квартиру за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_9 у рівних частках.

Так, під час проведення досудового розслідування 07.09.2023 в період часу з 07 години 11 хвилини до 08 години 21 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», модель: SM-J120H, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

2)мобільний телефон марки Meizu MX5, модель: M575H, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7

В подальшому, вищевказані речі було визнано речовими доказами та винесено відповідну постанову від 07.09.2023 року.

Оскільки у прокурора є достатні підстави вважати, що вилучені мобільні телефони містять у собі інформацію щодо заволодінням майном та мають ключове значення для доказування в рамках зазначеного кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вилученого майна, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_12 подав до суду заяву, в якій просив клопотання розглянути у його відсутність та відсутність власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги заяви учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Вказане кримінальне провадження розпочато за фактом незаконного заволодіння нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 .

07.09.2023 в період часу з 07 години 11 хвилини до 08 години 21 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», модель: SM-J120H, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

2)мобільний телефон марки Meizu MX5, модель: M575H, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучені під час обшуку мобільні телефони відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені мобільні телефони можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучені мобільні телефони визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого знищення інформації, яка на них міститься, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучені мобільні телефони, оскільки існує необхідність в забезпеченні їх збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000994 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно вилучене 07.09.2023 року в ході проведення за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:

1)мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», модель: SM-J120H, IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

2)мобільний телефон марки Meizu MX5, модель: M575H, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1