Справа № 362/3174/18
Провадження № 1-кп/362/92/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
обвинуваченої ОСОБА_13 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_14 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
13.04.2014 р., близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_13 , керуючи власним, технічно справним автомобілем «Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись на ньому по вул. 1 Травня в с. Плесецьке колишнього Васильківського, а нині Фастівського району Київської області по автомобільній дорозі із однорядним рухом в обох напрямках, під час руху навпроти буд. № 74, розташованого на вищевказаній вулиці, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3б), 10.1 та 10.4 ПДР України, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою і відповідно не зреагувала на її зміну, а при зміні напрямку руху, а саме виконанні маневру повороту ліворуч, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу мотоциклу «Jawa- 350», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху в напрямку вул. Леніна в с. Плесецьке та виконував маневр випередження автомобіля «Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_17 , внаслідок чого відбулось зіткнення передньої частини мотоцикла «Jawa-350», днз НОМЕР_3 з передньою лівою частиною автомобіля «Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла «Jawa-350» ОСОБА_12 одержав тілесні ушкодження у виді садна правого колінного суглобу та правої гомілки, внутрішньосуглобового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Дії ОСОБА_13 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а її дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_13 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не визнала та показала, що стаж керування у неї з 2002 р., з ПДР України обізнана, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувалась, з моменту купівлі нею автомобіля вона керувала ним шість років. 13.04.2014 р., близько 19 год. 20 хв., вона їхала додому, перебувала в тверезому стані, почувала себе добре, рухалась по асфальтованій дорозі, що має дві смуги руху, зі швидкістю близько 10 км/год. по вул. 1-го Травня в бік центру села Плесецьке, практично під`їжджаючи до свого будинку, навпроти якого їй потрібно було перетнути зустрічну смугу, щоб заїхати до себе у двір. Метрів 300-400 вона рухалась повільно, оскільки повинна була повернути у двір. Вона проїхала «лежачих поліцейських» і рухалась зі швидкістю 45-50 км/год. Узбіччя біля її будинку вузьке. Сонце світило їй прямо в обличчя, а тому вона опустила козирьок салону автомобіля, оскільки їй було погано видно дорогу. Коли вона під`їжджала до будинку, то подивилась навкруги, оцінила дорожню обстановку. Оскільки, дорога має дві смуги для руху, вона уважно дивилась на дорогу. Перед заїздом у двір за 45-50 м. Вона слідкувала за тим, хто їде по зустрічній смузі. Вона розраховувала на те, що кожен з учасників дорожнього руху виконує ПДР, дотримується швидкості, правил проїзду перехресть, увімкнула сигнал повороту. Ширина її автомобіля відповідає розміру смуги руху, по якій вона їхала, а тому вона займала всю праву смугу. Вона дивилась в дзеркала заднього і бокового виду і звільнила мотоциклісту дорогу. Зіткнення її автомобіля з мотоциклістом сталось на лівому узбіччі. Задня частина її автомобіля знаходилася ще на дорозі, а передні колеса біля воріт. Не пам`ятає, чи застосувала екстрене гальмування. В момент зіткнення ні на що не відволікалась. Коли відбувся удар, автомобіль розвернуло перпендикулярно до дороги. Мотоцикліст був без шолома і документів, згодом дружина йому все привезла. Удар був сильний і прийшовся в ліве крило, колесо та ходову частину автомобіля. На її думку, якби мотоцикліст дотримувався швидкості руху, то він би не зміг її наздогнати, але він їхав зі швидкістю більше ніж 50 км/год. Через деякий час на місце події приїхала поліція та швидка медична допомога, яка забрала потерпілого. Про потерпілого її нічого не було відомо близько двох місяців, потім вона його побачила, що він їздить на велосипеді. Згодом з`ясувалось, що у нього тріщини гомілки. Шкоду вона йому не відшкодовувала, оскільки не вважає себе винною.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що ні в яких стосунках з потерпілою не перебуває. Це було влітку, ближче до вечора. Він рухався на мотоциклі з безпечною швидкістю, близько 50 км/год., був тверезий, в шоломі. Сонце очі не сліпило, не заважало йому. На його думку, обвинувачена повинна була не менше, ніж за 50 метрів при здійсненні маневру повороту увімкнути покажчик повороту, впевнитись, що маневр буде безпечним, зайняти відповідне крайнє положення на проїжджій частині для здійснення повороту. Свідків даної події не було. Пасажирів в автомобілі також не було. Він бачив, що автомобіль обвинуваченої без увімкнених сигналів почав приймати правіше на проїжджій частині. Після цього, як він зрівнявся з автомобілем для його випередження, водій автомобіля різко повернула ліворуч для заїзду у двір, чим створила аварійну ситуацію. Щоб збільшити радіус повороту, водій автомобіля прийняв правіше. Зіткнення сталось на лівій стороні, ближче до середини проїжджої частини, фактично на зустрічній смузі руху. Жодних дій водій автомобіля не вживала, щоб уникнути зіткнення. Жодних інших транспортних засобів також не було. Обвинувачена екстрене гальмування не застосовувала. Він є мешканцем даного села, там є залізобетонна опора і вона не заважає виїхати на узбіччя. Він перебував на лікуванні у лікарні. Відшкодувати завдані йому збитки ніхто не пропонував та не відшкодовував. Покарання обвинуваченій ОСОБА_13 просить призначити згідно Закону.
В підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, прокурором були надані наступні матеріали кримінального провадження, та які були досліджені в судовому засіданні, а саме:
Як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.04.2014 р., схеми до протоколу та фото таблиці до нього, зіткнення транспортних засобів мало місце поблизу лівого узбіччя по напрямку руху транспортних засобів (т.1, а.с.162-167).
Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу мотоцикла «Jawa-350», д.н.з. НОМЕР_3 , у нього деформовано передня його частина (т.1, а.с.168).
Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу від 13.04.2014 р. - автомобіля «Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 , у нього деформовано переднє ліве крило, передня ліва дверка, передній бампер, капот та пошкоджено елементи ходової частини переднього лівого колеса, і розбито ліву блок-фару (т.1, а.с.169).
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 16.06.2014 р. та 01.04.2016 р., проведеного із потерпілим ОСОБА_12 , останній розповів та показав обставини, при яких відбулося зіткнення, керованого ним мотоцикла із автомобілем Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 (т.1, а.с.170-172, а.с.201-203).
Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 16.06.2014 р. та 01.04.2016 р., проведеного із обвинуваченою ОСОБА_13 , остання розповіла та показала обставини, при яких відбулося зіткнення, керованого нею автомобіля з мотоциклом із «Jawa-350», днз НОМЕР_3 (т.1, а.с.173-174, а.с. 204-206).
Як вбачається з висновку експерта №242 від 03.07.2014 р. та фототаблиці до нього, на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля Mazda-3» д.н.з. НОМЕР_2 перебувають в працездатному стані (т.1, а.с.178-183).
Як вбачається з висновку експерта № 502-А від 24.06.2014 р., №19/8-02/556 від 21.06.2016 р., водій автомобіля Mazda-З» д.н.з. НОМЕР_2 при дотриманні вимог п.п. 10.1,10.4 ПДР мав технічну можливість попередити зіткнення з мотоциклом Jawa-350», д.н.з. НОМЕР_3 . Водій мотоцикла Jawa-350», днз НОМЕР_4 в заданій дорожній ситуації не міг попередити зіткнення транспортних засобів (т.1, а.с.186-189, а.с.211-214).
Як вбачається з висновку експерта №235 м-д від 25.06.2014 р., у потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у виді садна правого колінного суглобу та правої гомілки, внутрішньосуглобового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків», які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм за живлення більше 21 дня, які виникли під час дорожньо-транспортної події (т.1, а.с.192-193).
Одночасно суд вважає, безпідставними клопотання захисника обвинуваченої, в яких він ставить під сумнів висновки експерта-автотехніка та судово-медичного експерта. При цьому, суд звертає увагу на те, що експерт-автотехнік приймав участь при проведенні слідчого експерименту, під час якого встановлювались обставини ДТП, які були ним враховані при наданні відповідей на поставлені йому питання.
Судово-медичний експерт також мав в своєму розпорядженні достатньо вихідних даних, здобутих під час досудового розслідування із дотриманням вимог Закону, які давали йому можливість надати висновок про механізм та тяжкість, отриманих потерпілим, тілесних ушкоджень. Тому, суд не вбачає підстав для визнання висновків експертів недопустимими.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_13 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_13 буде відповідати її особі і вчиненому нею кримінальному правопорушенню.
Визнаючи обвинувачену ОСОБА_13 винною і обираючи їй міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, також повною мірою вивчена особа обвинуваченої: відповідно до вимоги ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_13 , не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_13 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_13 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Суд вважає за можливе призначити ОСОБА_13 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу в певному розмірі, без позбавленням права керувати транспортними засобами, в редакції КК України, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки це поліпшує становище обвинуваченої, відповідає принципу верховенства права та приписам ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Разом з цим, суд враховує наступні обставини.
Згідно із нормою частини п`ятої статті 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Норма пункту 3 частини 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло п`ять років.
Відповідно до норми частини першої статті 286 КК України (на час вчинення злочину - 13.04.2014 р.) передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
З дня вчинення кримінального правопорушення (13.04.2014 р.) до дня постановлення вироку у справі минуло більше дев`яти років.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнання обвинуваченої винною у вчиненні інкримінованого їй діяння, призначення покарання та звільнення особи від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.
Тому, враховуючи, що з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_13 не зверталася, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення обвинуваченою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду та слідства, вирок суду про її засудження, та зважаючи на положення ч.5 ст.74 КК України, остання підлягає звільненню від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Це узгоджується з позицією Верховного Суду, який у кримінальних провадженнях № 463/5277/16-к, № 729/1480/13-к, № 440/193/13-к зазначив, що для звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_13 визнати винуватою за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Звільнити ОСОБА_13 від покарання, призначеного за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2255 (дві тисячі двісті пятдесят пять) грн. 52 (пятдесят дві) коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам данного кримінального провадження.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1