Справа № 570/3409/21
номер провадження 1-кп/570/70/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000977 від 21.10.2020 р. щодо ОСОБА_6 (до зміни прізвища ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродж. реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2020 року близько о 18 год. 30 хв. на АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz 416 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_8 , перебуваючи, в порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), в стані наркотичного сп`яніння, рухаючись зі швидкістю 50 км/год, зі сторони а/д Київ-Чоп у напрямку м. Рівне, з увімкненим ближнім світлом фар, проявив неуважність до дорожньої обстановки та в момент виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_9 (який рухаючись по зустрічній смузі руху вказаної вулиці в попутному у напрямку з автомобілем змінив напрямок свого руху в праву сторону та здійснив вихід на смугу руху по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_6 ), не вжив заходів для зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_9 , хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. З місця події пішохід ОСОБА_9 був госпіталізований в заклад охорони здоров`я.

Такими діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) - "у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди", що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в Рівненській центральній міській лікарні, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнавав свою вину у вчиненні вказаного злочину, однак заперечив щодо обтяжуючої покарання обставини. Пояснив, що 20 жовтня 2020 р. він керував автомобілем Mercedes-Benz 416 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по а/д Київ-Чоп у напрямку м. Рівне зі швидкістю близько 50-60 км/год. В автомобілі разом з ним перебували (як пасажири) його дружина ОСОБА_10 та їх малолітня дитина. Він ( ОСОБА_6 ) був за кермом, почував себе добре, алкогольні напої та наркотичні засоби перед тим як керувати автомобілем він не вживав. Під час руху, коли попереду свого автомобіля він побачив пішохода, який рухався в попутному напрямку прямолінійно по зустрічній смузі руху, дещо зменшив швидкість автомобіля. Через декілька секунд, коли автомобіль майже порівнявся із пішоходом, той раптово змінив свій напрямок руху та вийшов на смугу руху, по якій ОСОБА_6 рухався на автомобілі. Відразу застосував гальмування, однак відстань була незначною та наїзду не вдалося уникнути. Після цього він ( ОСОБА_6 ) зупинив ТЗ, вийшов з автомобіля та викликав поліцю і швидку медичну допомогу.

Зазначив, що дуже шкодує з приводу вказаної події (аварії). Звертався із вибаченнями до потерпілої, вказуючи про свої співчуття, своє щире каяття та добровільне відшкодування потерпілій погодженої із нею суми заподіяної шкоди. Зазначив про готовність та намір надавати в подальшому матеріальну допомогу неповнолітнім дітям загиблого ОСОБА_9 до досягнення ними повноліття. Протягом судового розгляду обвинувачений неодноразово звертався до потерпілої із вибаченням за вчинене та зі співчуттям щодо наслідків трагедії. Просив суворо його некарати.

Крім визнання вини обвинуваченим у вчиненні ним вказаної ДТП, його винуватість в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 (дружина загиблого) в судовому засіданні, якому брала участь, повідомила, що очевидцем події вона не була. В день події близько 18 год. по телефону їй повідомили, що її чоловік ОСОБА_9 потрапив в ДТП та доставлений у лікарню. Через декілька днів помер ОСОБА_9 у лікарні. Також потерпіла повідомила, що її чоловік працював штукатуром і фактично утримував їх сім`ю. Зазначала, що обвинувачений звертався до неї із вибаченнями та співчуттями, від цивільного позову ОСОБА_11 відмовилась. Також повідомила про добровільне відшкодування обвинуваченим погодженої нею суми заподіяної шкоди (понад суму страхових відшкодувань) та про відсутність претензій до обвинуваченого. Щодо покарання покладалась на розсуд суду та позицію свого представника. Судові дебати проведено без участі потерпілої, із урахуванням її звернення.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 підтвердив вказані обставини щодо прийняття вибачень потерпілою ОСОБА_11 від обвинуваченого та добровільне відшкодування останнім суми заподіяної шкоди, визначеної потерпілою ОСОБА_11 . Щодо покарання підсудному просив суворо його не карати та звільнити його від відбування покарання.

Допитані в суді свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_10 (дружина обвинуваченого) в судовому засіданні пояснила, що вона була очевидцем події. За вказаних обставин вона їхала зі своїм чоловіком ОСОБА_6 (який був за кермом ТЗ) та їх малолітньою дитиною по вулиці в с. Колоденка в напрямку м. Рівне. Разом виїхали вказаному автомобілі приблизно за 2 години до ДТП. ОСОБА_6 почував себе добре, алкогольні напої та наркотичні засоби перед тим, як керувати автомобілем він не вживав. Під час руху, попереду автомобіля вона побачила пішохода, який рухався в попутному напрямку прямолінійно по зустрічній смузі руху. Через декілька секунд, коли автомобіль майже порівнявся із пішоходом, той раптово змінив свій напрямок руху та стрімко вийшов (фактично вибіг) на смугу руху, по якій вони їхали на автомобілі. Відстань була незначною та наїзду не вдалося уникнути. Після цього ОСОБА_6 зупинив ТЗ, вийшов з автомобіля та викликав поліцю і швидку медичну допомогу. В подальшому потерпілій надавав допомогу у зв`язку із аварією. Пояснила також, що ОСОБА_6 працює приватним підприємцем, ніколи не вживав наркотиків, разом вони виховують одну неповнолітню дитину.

Свідок ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дали аналогічні за змістом та взаємодоповнюючі пояснення, з який вбачається, що вказані особи були очевидцями події. За вказаних обставин вони поветралися з роботи та по вулиці в с. Колоденка йшли на зупинку громадського транспорту. На час події була темна пора доби, без опадів, проїзна частина знаходилася в сухому стані. Наближаючись до вулиці Рівненської, яка освітлювалася дорожніми ліхтарями, побачили на відстані приблизно 50 метрів пішохода, який йшов по лівій смузі руху проїздної частини вказаної вулиці в напрямку м. Рівне. Зазначили, що хода вказаного чоловіка була непевною та здійснення ним руху було небезпечним, оскільки він в темному одязі йшов по проїздній частині в середньому темпі, а увага його не була сконцентравана, та рухи його були не зкоординовані. В подальшому вказаний пішохід наближаючиьс до перехрестя на вказаній дорозі, різко змінив свій напрямок руху в праву сторону, та пішов під кутом на праву смугу руху проїздної частни. Оскільки паркан перекривав видимість, то подальший розвиток події воне не мали можливості спостерігати. Також по правій смузі руху, на яку змістився пішохід, на невеликій швидкості рухався автомобіль. Сталась ДТП відразу за перехрестям на првій смузі руху. Автомобіль зупинився ближче до правої обочини та мав пошкодження лівої передньої частини та лобового скла зліва. Водій залишався на місці події, викликали 102 та 103. Зауважили, що пішохід лежав на землі та від нього відчувався запах алкоголю. В подальшому свідки були залученні до участі в слідчих експериментах, та в судовому засіданні вони підтвердили відомості які, вони надавали в ході проведення вказаних процесуальних дій на досудовому розслідуванні.

Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами по справі. Відомості, які вказують про надання вказаними свідками неправдивих показань з метою обмовити підсудного не встановлено. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків в судовому засіданні не виявлено.

Також судом повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

із протоколу огляду місця події, схеми до нього та фототаблиці від 20.10.2020 р. (а.с. к.п. 20-24) вбачається, що в ході вказаної слідчої дії встановлено, що місцем зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є а/д Київ-Чоп, поблизу адреси вул. Рівненська, 145 в с. Колоденка, Рівненського району, Рівненської області.

Покриття асфальтобетонне, сухе. На час огляду у вечірню пору доби, освітлення штучне. Спосіб регулювання руху на ділянці - дорожня розмітка та дорожні знаки. На проїздній частині нанесено лінії розділення проїжджої чатини на смуги руху.

На місці ДТП наявні: Mercedes-Benz 416 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який розташований на проїзній частині автодороги Київ-Чоп, передньою частиною в напрямку м. Рівне, Рівненської області, праворуч від автомобіля знаходиться територія господарства за адресою вул. Рівненська, 145 в с. Колоденка, Рівненського району, Рівненської області.

З місця пригоди вказаний автомобіль вилучений та поміщений на територію спецмайданчика на вул. Дворецькій, в м. Рівне Рівненського р-ну, Рівненської області. На даний час зазначений автомобіль переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 (а.с. к.п.109)

Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження автомобіля, відповідають обставинам події та показанням свідків, допитаних в суді.

Із протоколу слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 24.05.2021 р. із додатком, фототаблицею (а.с. к.п. 120-127) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої діїОСОБА_6 на місці події показував та пояснював про обставини ДТП, що відбулася 20.10.2020 р.

Зокрема зазначив, що 20 жовтня 2020 р. близько 11 год. 30 хв., він керував автомобілем Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Рівненська в с. Колоденка Рівненською району Рівненської області зі сторони автодороги Київ-Чоп в напрямку м. Рівне. На момент керування стан здоров`я був задовільний, проблем і здоров`я не було. Автомобіль знаходився в технічно справному стані, зокрема рульова, гальмівна та системи освітлення (дальнє, ближнє світло фар знаходилося в технічно справному стані. На момент руху автомобіля дорожи» покриття автодороги (асфальтобетонне) знаходилося в сухому стані, опадів ні було, була темна пора доби, в автомобілі були увімкненні фари ближньою світла та габарити. Автомобіль під його керуванням рухався зі швидкістю 50 км/год. Під час руху, ОСОБА_6 , попереду свого автомобіля вияв пішохода, який рухався прямолінійно по зустрічній смузі руху, в попутному напрямку (м. Рівне). Далі, коли він наближаючись до вказаного пішохода побачив, що даний пішохід, змінив свій напрямок руху в праву сторону та рухався у напрямку його смуги руху. ОСОБА_6 , відразу застосував гальмування, щоб запобігти наїзду, однак наїзду не вдалося уникнути і передньою лівою стороною автомобіля контактував із правою боковою частиною тулуба пішохода. ОСОБА_6 показав, що наїзд на пішохода, відбувся на смузі руху у напрямку м. Рівне, на відстані 0.95 м. від осьової лінії - дорожньої розмітки 1.5.

Із протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 24.05.2021 р. із додатком, фототаблицею (а.с. к.п. 115-117) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої діїОСОБА_13 на місці події показував та пояснював щодо обставин ДТП, що відбулася 20.10.2020 р.

Зокрема, свідок ОСОБА_13 повідомив, що 20 жовтня 2020 р. близько 18 год. 30 хв. він разом спільно з своїм дядьком ОСОБА_12 рухалися в с. Колоденка по вул. Люблінській, Рівненського району Рівненської області в напрямку вул. Рівненська с. Колоденка, Рівненського району Рівненської області на зупинку громадського транспорту. На момент руху була темна пора доби, без опадів, проїзна частина знаходилася в сухому стані. Наближаючись до вул. Рівненська, яка освітлювалася дорожніми ліхтарями, на лівому узбіччі вказаної вулиці, при русі у напрямку м. Рівне він побачив невідомого йому чоловіка який рухався по даному узбіччі на м. Рівне. Даний чоловік рухався із середнім темпом руху, був одягний в темну куртку, темні штани, в яке взуття не пригадую. На голові даного чоловіка був капюшон темного кольору, на спині рюкзак також темного кольору. В подалі даний чоловік з вказаного узбіччя різко змінив свій напрямок руху в праву сторону, здійснив вихід на смугу руху у напрямку а/д Київ-Чоп та під кутом продовжив рух далі у напрямку смуги руху на м. Рівне, де в подальшому пропав з його поля зору, оскільки справа від нього на вул. Люблінській знаходився бетонний паркан, висотою близько 2 м. В цей момент по смузі руху у напрямку м. Рівне, зі сторони а/д Київ-Чоп рухався автомобіль «бус», білого кольору, зі швидкістю близько 50 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар. І в момент коли автомобіль проїхав перехрестя вул. Рівненська та Люблінська с. Колоденка, він почув звук коліс та хлопок (удар), відразу прискорилися та підбігли до вказаного т/з, який стояв на смузі руху у напрямку м. Рівне, а даний пішохід лежав на зустрічній смузі руху, головою на бетонному бордюрі.

Із протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 24.05.2021 р. із додатком, фототаблицею (а.с. к.п.110-112) вбачається, що в ході проведення вказаної слідчої діїОСОБА_12 на місці події показував та пояснював щодо обставин ДТП, що відбулася 20.10.2020 р.

Зокрема, свідок ОСОБА_12 повідомив, що 20 жовтня 2020 року, близько 18 год. 30 хв., він разом спільно з своїм племінником ОСОБА_13 рухалися в с. Колоденка по вул. Люблінській, Рівненського району, Рівненської області в напрямку вул. Рівненська с. Колоденка, Рівненського району, Рівненської області на зупинку громадського транспорту. На момент руху була темна пора доби, без опадів, проїзна частина знаходилася в сухому стані. Наближаючись до вул. Рівненська, яка освітлювалася дорожніми ліхтарями, на лівому узбіччі вказаної вулиці, при русі у напрямку м. Рівне він побачив невідомого мені чоловіка який рухався по даному узбіччі на м. Рівне. Даний чоловік рухався із середнім темпом руху, був одягний в темну куртку, темні штани, в яке взуття не пригадую. На голові даного чоловіка був капющон темного кольору, на спині рюкзак також темного кольору. В подалі даний чоловік з вказаного узбіччя різко змінив свій напрямок руху в праву сторону, здійснив вихід на смугу руху у напрямку а/д Київ-Чоп та під кутом продовжив рух далі у напрямку смуги руху на м. Рівне, де в подальшому пропав з його поля зору, оскільки справа від мене на вул. Люблінській знаходився бетонний паркан, висотою близько 2 м. В цей момент по смузі руху у напрямку м. Рівне, зі сторони а/д Київ-Чоп рухався автомобіль «бус», білого кольору, зі швидкістю близько 50 км/год., з увімкненим ближнім світлом фар. І в момент коли автомобіль проїхав перехрестя вул. Рівненська та Люблінська с. Колоденка, він почув звук коліс та хлопок (удар), після чого вони відразу прискорилися та підбігли до вказаного т/з, який стояв на смузі руху у напрямку м. Рівне, а даний пішохід лежав на зустрічній смузі руху, головою на бетонному бордюрі.

Допитані в судовому засіданні вказані особи, за участю яких проведено досліджені слідчі експерименти щодо обставин ДТП на місці події, своїми поясненнями фактично підтвердили вказані відомості, наведені їх демонстрації та покази на місці. У даному випадку суд вказує про інкорпорування пояснень наданих свідками під час слідчої дії в поясненя, які вони надавали в судовому засіданні. Крім того, проведення слідчого експерименту відбувалося у формі, що містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення замірів, дослідів чи випробувань, а не лише виключно проголошення свідками пояснень з метою їх процесуального закріплення.

З висновку судово-медичної експертизи трупа № 590 від 26.11.2020 р. (а.с. к.п. 39-43), встановлено, що за даними вивченої медичної документації, ОСОБА_9 був госпіталізований 20.10.2020 року о 19:23 год. у КНП ЦМЛ РМР, де знаходився на стаціонарному лікуванні по 25.10.2020 року до 01:10 год. з приводу поєднаної краніо-торако-скелетної травми. За період лікування ОСОБА_9 у вищевказаному лікувальному закладі, у нього було діагностовано: «Поєднана краніо-торако-скелетна травма. Важка черепно-мозкова травма. Забій головного мозку важкого ступеня з формуванням паренхіматозних та внутрішньошлуночкового крововиливів. ЗТГК. Забій обох легень. Травматичне пневматоцеле правої легені, мінімальний гемопневмоторакс справа, малий гемоторакс зліва. Переломи 9-11 ребер справа зі зміщенням. Перелом лонної та сідничної кісток справа з переходом на ацетабулярну западину без зміщення. Краєвий перелом тіла Б1 справа.

Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до вступу 20.10.2020 року ОСОБА_9 у лікарню, що підтверджується наведеними у медичній карті клінічними даними та встановленими при проведенні судово-медичного розтину трупа їх морфологічними властивостями.

Види ушкоджень (садна, крововиливи, переломи тощо) свідчать про спричинення їх значною за силою дією тупих предметів.

Різноманітний характер та масивність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних поверхнях тіла, наявність ознак різкого струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо- підвішуючий апарат внутрішніх органів (ворота селезінки, зв`язки печінки), в сукупності дають підстави стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма.

Зважаючи на характер та висоту розташування ушкоджень, локалізацію більш масивних травматичних змін на правій поверхні тіла та відсутність ознак травмування м`яких тканин на нижніх кінцівках, можна дійти висновку, що зазначений комплекс ушкоджень міг утворитись при наїзді (ударі виступаючими частинами) на потерпілого транспортного засобу; при цьому, в момент первинного контакту з транспортом ОСОБА_9 перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні і був обернений до нього правою поверхнею тіла.

Вищезазначені тілесні ушкодженя за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення (як такі, що призвели до розвитку загрозливих для життя явищ) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть гр. ОСОБА_9 настала внаслідок внутрішньомозкової травми із крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, яка призвела до розвитку набряку-набубнявіння головного мозку та його компресії. Це підтверджується наведеними у медичній карті № 9801 даними клінічного протікання травми голови за період стаціонарного лікування ОСОБА_9 , характером виявлених при розтині трупа пошкоджень.

Таким чином, між спричиненими потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями і настанням його смерті існує прямий причинно- наслідковий зв`язок.

У наданій медичній картці № 9801 є лише посилання лікарів на те, що в момент госпіталізації у ОСОБА_9 , відмічався "запах алкоголю з поржнини рота"; результатів дослідження крові на наявність алкоголю у медичній картці не містилось Кров з трупа ОСОБА_9 для судово-токсикологічного дослідження не направлялась у зв`язку із недоцільністю, що пов`язано з тривалим його перебуванням у лікарні, де проводилась інтенсивна інфузійна терапія.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № 3.1-1038/20 від 30.11.2020 р. (а.с. к.п. 78-90) на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система, система рульового керування автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані. Система зовнішнього освітлення (фари дальнього, ближнього світла) даного автомобіля знаходились в стані часткової відмови - несправність системи виникла під час даної ДТП.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-1039/20 від 01.12.2020 р. (а.с. к.п. 95-105) контактування автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI реєстр. номер НОМЕР_1 із перешкодою (пішоходом) відбулося передньою лівою частиною автомобіля (ліва частина переднього бампера, ліва фара головного світла, ліва частина капоту, переднє ліве крило, нижня ліва частина вітрового (лобового) скла) на відстані близько 0-35 см від його лівого габариту.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № СЕ-19/118-21/5887-ІТ від 24.06.2021 р. (а.с. к.п. 133-137) в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.2, 12.3, 12.4, 19.1а ПДР. В умовах даної пригоди водій автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_15 . В діях водія автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачається невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку із скоєнням даної ДТП.

У даному випадку питання про відповідність дій пішохода вимогам п. 4.7, 4.14а, 4.14б, 4.14г, 4.14ґ, 4.14д ПДР (в редакції на час події), що встановлює заборону пішоходам виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину; переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга; затримуватися і зупинятися на проїзній частині; рухатися по дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок - які могли сприяти виникненню ДТП та наявності зв`язку таких дій пішохода із наслідками, що настали, - не досліджувалося.

Вказана обставина не спростовує висновків експертизи про наявність у водія ОСОБА_6 технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

Згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 20.10.2020 р. (а.с.к.п. 66), водій автомобіля Mercedes-Benz 416 CDI, реєстр. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Згідно результату токсикологічного дослідження № 1071/406 від 22.10.2020 р. (а.с. 111) в біологічних зразках ОСОБА_6 виявлено ФАА (феніл алкід аміни).

Доводи захисника адвоката ОСОБА_16 та інші пояснення про наявність сумнівів у достовірності зазначеного висновку та дослідження, судом відхилено, як неогрунтовані та безпідставні. Вказані захисником обставини не спростовують дійсності відомостей із вказаних медичних документів та не вказують на те, що такий доказ отримано незаконним шляхом.

Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. Тому, такі докази суд не досліджує, із урахуванням вимог ст. 22, 26 КПК України, щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, також диспозитивності.

При розгляді даної справи, суд забезпечив усім учасникам провадження належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були допитані всі заявлені свідки та вирішені заявлені клопотання. Будь-які належні та допустимі докази на спростування доказів обвинувачення сторонами, під час судового розгляду суду не надано. Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 373 КПК суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання та за місцем роботи обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. У даному випадку, із урахуванням усвіх обставин по справі, зазначається, що щире каяття підсудного заключається у відповідному його ставленні до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що підтверджувалося діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, що виразились не лише у визнанні підсудним своєї винуватості у вчиненні злочину, але й щирому зверненні до потерпілої зі співчуттями, вибачення перед ними за скоєне.

Суд зазначає, що за вказаних обставин не ототожнює обвинуваченого із позиціями захисників про наявність сумнівів щодо усіх обставин події. Роль захисників в судочинстві сптямована на реалізацію ними своїх професійних обов`язків та прав із метою захисту прав обвинуваченого, є реалізацією передбачених Законами, КПК та Конституцією прав захисника адвоката спрямовані на перевірку судом дотримання стороною обвинувачення вимог Закону під час досудового розслідування. У даному випадку із урахуванням пояснень підсудного, його звернень до потрепілих зі співчуттями та вибаченнями, а також беручи до уваги повідомлене потерпілою про прийняття вибачень підсудного, думки потерпілої та доводів її представника, а також і доводів прокурора та захисника адвоката (в судових дебатах), суд вказує про наявність цієї обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Крім того, добровільне відшкодування потерпілій визначеної нею суми заподіяної внаслідок злочину шкоди (понад суму страхового відшкодування) суд враховаує як обставину, яка пом`якшує його покарання, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, настання невиправних наслідків, у вигдляді смерті людини, данні про особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий та не притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху, наявність на його утриманні 1 неповнолітньої дитини, наявність права керування транспортиними засобами (посвідчення водія НОМЕР_2 - к.п. а.с. 64), стан його здоров`я, те, що на обліку у лікаів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, враховуючи наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, із урахуванням доводів представника потерпілої, захисника, а також і аргументів прокурора, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 необхіднообрати покарання у виді позбавлення волі та в межах строку, згідно санкції за якою він притягується до відповідальності, із позбавлення права керувати транспортними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України.

Додаткове покарання має на меті недопущення вчинення даною особою в подальшому злочинів в результаті використання права керувати транспортними засобами, та у конкретному випадку призначено з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також зазначене про обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання (додатково: Постанова ККС ВС у справі № 686/3244/20 (провадження № 51-4031км20) https://reyestr.court.gov.ua/Review/93014978).

Між тим, відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, злочин, за який їх засуджено, відноситься до категорії тяжких, але неумисних злочинів, підсудний позитивно характеризуються, мають міцні соціальні зв`язки, родину, обтяжуючі покарання обставини відсутні, як і будь-які негативні дані щодо їх поведінки протягом декількох років з моменту вчиненого до дня ухвалення вироку, що не заперечується прокурором.

За таких обставин, на думку суду, щодо ОСОБА_6 можливо застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком, встановленим законом, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства, в умовах проживання з сім`ює та здійснення за ними контролю з боку органу пробації.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України. Зазначається, що справедливість покарання визначається з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини. Залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому. При прийнятті такого рішення, суд враховує, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не обиралися.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз під час досудового розслідування (проведені Рівненським НДЕКЦ МВС України) в загальній сумі 8 тис. 597 грн. 44 коп.

Речові докази: - автомобіль марки Mercedes-Benz 416 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий наз берігання власнику ОСОБА_14 - повернути останьому.

Про інші речові докази суду не повідомлено.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1