ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9382/23
провадження № 1-кп/753/1542/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілого ОСОБА_4

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10

обвинувачений ОСОБА_11 ,

у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР № 0002201 від 23.09.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька,

громадянина України, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за

адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 06 червня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002201 від 23.09.2022, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою від 06 червня 2023 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

08 червня 2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 попередньо через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Крім цього, від потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 надійшли клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із наміром заявити цивільний позов та необхідністю додаткового часу для його підготовки.

Інші, а саме 21 потерпілий, у цьому кримінальному провадженні не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час підготовчого судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення не подавали.

Суд дійшов висновку про неможливість проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілих, однак вбачає необхідність вирішити клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_11

13 червня 2023 року під час підготовчого судового засідання прокурор підтримав подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, просив його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_11 обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману, вчиненому у великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України. Прокурор вказав, що строк, продовжений ухвалою слідчого судді від 17.05.2023, закінчується 17.06.2023, однак на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з наведеним прокурор просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Прокурор зауважив, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання потерпілі, які брали участь у підготовчому судовому засідання, підтримали заявлене клопотання прокурором, просили таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_10 заперечили проти обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просили задовольнити клопотання прокурора частково, обравши більш м`який запобіжний захід.

Захисник, якого підтримав обвинувачений, під час підготовчого судового засідання зазначив, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо наявності таких не надано жодних доказів та підтвердження їх обґрунтування. У той же час захисник зазначив, що ОСОБА_11 неодноразово продовжувався строк дії запобіжного заходу, останній під цілодобовим домашнім арештом перебуває більше п`яти місяців, однак його умов дотримується, що свідчить про відсутність підстав для застосування цілодобового домашнього арешту. Захисник вказав про те, що під час застосування цілодобового домашнього арешту порушується установлений ритм життя, а тому вважав доцільним застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде домірним для обвинуваченого.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заявлене клопотання та долучені до нього матеріали, а також заперечення, дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року).

Так, в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, що визначені у частині першій статті 177 КПК України, а саме обвинувачений може:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказані злочини відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжкого та тяжкого, зокрема за тяжкий злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_11 на цей час обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, що є багатоепізодними, і останній має складне фінансове становище та борговий тягар.

Оцінюючи наявність заявлених ризиків, суд виходить з такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 27.01.2023 до ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, який в подальшому був неодноразово продовжений, востаннє - до 17.06.2023. Також на обвинуваченого покладено було обов`язки прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти прокурора та слідчого про зміну місця проживання; не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Так, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, є тяжким злочином.

У процесуальному законі зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений ОСОБА_11 з огляду на санкції статей, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, то суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, суд вважає, що ризик переховування від суду є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

У той же час продовжує існувати і ризик вчинення також і іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з десятками епізодів, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки, а тому може продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, вирішуючи клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу, суд погоджується з доводами прокурора про наявність на час розгляду цього клопотання ризиків, передбачених ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що мають бути враховані при обранні запобіжного заходу, зокрема особа обвинуваченого ОСОБА_11 , який з 2014 року має постійне місце проживання у м. Києві, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 і 2018 року народження, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

У той же час, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 перебуває під цілодобовим домашнім арештом з 27 січня 2023 року, тобто більше 5 місяців, при цьому доказів того, що обвинувачений порушував умови зазначеного запобіжного заходу не встановлено і прокурором під час розгляду клопотання про це не зазначалось, а тому суд вважає, що ОСОБА_11 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому покидати житло у нічний період доби з 21.00 год. до 06.00 год. та покласти на нього відповідні обов`язки.

Таким чином суд вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, при цьому наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на цій стадії судового розгляду, не зможе запобігти наявним ризикам.

Застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити залишати місце проживання у нічний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Керуючись статтями 314-316 КПК України, суд

постановив:

Проведення підготовчого судового засідання за клопотанням потерпілих відкласти.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строком на 60 днів, тобто до 11 серпня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце проживання у нічний час доби з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений, - міста Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_11 копію ухвали негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарження протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1