Справа №705/356/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Умань

Колегія суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001250 від 30.09.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 21.05.2023, прокурор 10.05.2023 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість завершення розгляду справи до закінчення строку дії попередньої ухвали суду про запобіжний захід.

Прокурор ОСОБА_5 , яка входить у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, у судовому засіданні підтримала зазначене клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та що на даний час наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування або суду, можливість незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом зловживання своїми процесуальними правами, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на тривалість перебування справи у провадженні суду, просив відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність, у разі наявності підстав для застосування запобіжного заходу просив обрати йому особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 підтримав частково думку свого підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки наведені у клопотанні доводи є лише припущеннями, у разі необхідності застосування запобіжного заходу вважав, що домашній арешт зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 , яка не з`явилася у дане судове засідання, у вирішенні клопотання прокурора поклався на думку суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого ухилитися від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2023 продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 травня 2023 року.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення, перебуває на стадії судового розгляду. У строк до 21 травня 2023 року, тобто до закінчення дії відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судовий розгляд не буде завершено з незалежних від суду причин. Наразі ще не допитані свідки, обвинувачені, не досліджені також письмові та речові докази. На даний час однієї з основних причин, що впливає на неможливість продовження розгляду справи, є неявка у судові засідання обвинуваченої ОСОБА_10 .

При цьому колегія суддів, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, особи обвинуваченого, його позиції щодо невизнання винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, вважає, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що слугували підставою для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризик переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показів на користь обвинуваченого, а також ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що він був раніше засудженим, у тому числі за вчинення умисного вбивства.

Беручи до уваги характер і тяжкість передбачуваного злочину, покарання, яке може бути призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя обвинуваченого, колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є виправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Тому клопотання прокурора ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належить задовольнити, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 15 липня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику - до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3