Справа № 645/434/23
Провадження № 1-кп/645/58/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000392 щодо :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2022 року, приблизно о 23.30 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 , маючи злочинних умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, вихопив із рук останньої дерев`яну палицю, після чого діючу умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розташовуючись на відстані витягнутої руки від потерпілої ОСОБА_4 один напроти одного, тримаючи дерев`яну палицю у правій руці наніс нею один удар в область верхньої частини правої руки, один удар в область задньої частини голови потерпілої ОСОБА_4 , в результаті чого остання впала на підлогу та втратила свідомість.

Після того, як потерпіла ОСОБА_4 прийшла до тями, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , наніс декілька, не менше 2 ударів, дерев`яною палицею по лівій руці, та декілька ударів, не менше 2 ударів, дерев`яною палицею по правій кисті потерпілої ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 отримала наступні тілесні ушкодження: закриту тупу травму правої кісті у вигляді субкапітального перелому 5 п`ясної кістки зі зміщенням, садно на голові, синці на верхніх кінцівках. За ступенем тяжкості закрита тупа травма правої кісті у вигляді субкапітального перелому 5 п`ясної кістки зі зміщенням, не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Садно та синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, при цьому показав, що 16.10.2022 року, приблизно о 23.30 годині він прийшов до квартири АДРЕСА_2 , забрати свої інструменти. У нього виник конфлікт із матір`ю його цивільної дружини - ОСОБА_4 , в ході якого він, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, вихопив із рук потерпілої дерев`яну палицю, наніс нею один удар в область верхньої частини правої руки, один удар в область задньої частини голови потерпілої ОСОБА_4 , після чого наніс по декілька ударів, дерев`яною палицею по лівій та правій руці потерпілої ОСОБА_4 .. Зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини справи не оспорював, у скоєному щиро каявся.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 був співмешканцем її доньки та вони проживали разом. 16.10.2022 року, приблизно о 24.00 годині ОСОБА_5 прийшов до квартири АДРЕСА_2 , в якій вона мешкає із донькою, стукав та вибивав двері, вона просила його не вибивати двері. Вона взяла вдома дерев`яну палицю - черенок від лопати та відкрила двері, між ними виник конфлікт. ОСОБА_5 вихопив у неї із рук дану дерев`яну палицю та став бити її по рукам, по голові, кількість ударів вона не пам`ятає, втратила свідомість. Коли отямилась, то к ним на допомогу прийшли сусіди, донька викликали швидку допомогу та поліцію. Зазначила, що у неї була поломана рука та була рана на голові. Претензій до обвинуваченого вона не має, просила його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпіла, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріали досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений в силу ст. 89 КК України, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, неодружений, неповнолітніх дітей не має, а також пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високий рівень небезпеки для суспільства. Виконання покарання в громаді для обвинуваченого можливе за умови здійснення з боку органів пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про застосуванням покарання, у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу ОСОБА_5 , враховуючи його щире каяття, відсутність судимостей, позицію потерпілої, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , можливо без ізоляції його від суспільства, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов заявлено не було, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: дерев`яну палицю, поміщену до сейф-пакету № 1592409, передану на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, квитанція № 5 - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку.

Суд роз`яснює обвинуваченому та потерпілій, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1