Провадження № 11-сс/4808/191/23
Категорія ст.181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати квартиру АДРЕСА_1 . Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07 червня 2023 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. В додаткових поясненнях до апеляційної скарги захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону. Посилається на те, що слідчим суддею порушено процесуальні права підозрюваного, принцип рівності та змагальності сторін у судовому процесі, зокрема, належним чином не досліджено додатки до клопотання слідчого та докази сторони захисту. При цьому, судом не взято до уваги та не дано оцінки тій обставині, що ОСОБА_7 з 2020 року відомо про проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, проводилися допити та обшуки і незважаючи на це, підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не впливав на свідків.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги захисник посилається на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України, не може вважатись обґрунтованою, оскільки клопотання про обрання запобіжного заходу та додані до нього матеріали не здатні переконати неупередженого об`єктивного спостерігача у тому, що останній вчинив інкриміновані йому правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 виконував вказівки працівників ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» та не мав повноважень управління майном (ст. 191 КК України), а також не набував, не володів, не використовував будь-яким чином та не розпоряджався майном ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», а діяв у відповідності до договірних відносин між ТОВ «Еко-Енергопром» та ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» (ст. 209 КК України). Звертає увагу суду, що слідчий не надав жодного доказу, яким обґрунтовується підозра.

Вважає посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виключно припущеннями, оскільки вони не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. Так, в матеріалах провадження відсутні докази, які б підтверджували наявність фактів того, що ОСОБА_7 ухилявся чи може ухилятися від слідства і суду чи виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню об`єктивної істини в справі. Зокрема, ОСОБА_7 постійно з`являвся за викликом до поліції, служби безпеки та суду, незважаючи на місце проживання у Львівській області, до нього ніколи не застосовувався привід. Окрім того, у кримінальному провадженні вже допитані усі свідки, ще на початку 2020 року були проведені обшуки та виїмки, у 2021 році були отримані висновки експертів. Не може впливати на застосування запобіжного заходу й те, що злочин, який інкримінується підозрюваному є особливо тяжким та санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, оскільки вина ОСОБА_7 ще не доведена.

Захисник звертає увагу на те, що підозрюваний у суді першої інстанції запевняв, що буде всіляко сприяти швидкому розслідуванню цього кримінального провадження та виконувати процесуальні обов`язки, які на нього будуть покладені, а застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту фактично позбавляє його можливості працювати та забезпечувати матеріально свою родину. Сторона захисту вважає застосований запобіжний захід невиправдано обтяжливим для підозрюваного, зважаючи на зазначені обставини та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, одружений, виховує трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких з вадами здоров`я і які потребують постійного догляду та лікування.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте подав клопотання про розгляд апеляційної скарги у відповідності до ст. 406 КПК України, за його відсутності.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити апеляційні вимоги. Зокрема, ОСОБА_7 та його захисник стверджували, що запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту порушує права підозрюваного на медичну допомогу, свободу пересування в разі повітряної тривоги та необхідності пройти в укриття.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000767 від 02.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

31 травня 2023 року ОСОБА_7 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України, а саме у заволодінні чужого майна , вчиненому в особливо великому розмірі та організованою групою, а також у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, вчинення правочину з таким майном, або переміщення, зміна форми (перетворення) такого майна, або вчинення дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, повторно, знаючи, що таке майно прямо та повністю одержане злочинним шляхом.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким (ч. 2 ст. 209 КК України) та особливо тяжким злочинами (ч. 5 ст. 191 КК України), і за вчинення найтяжчого з них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя частково задовольнив дане клопотання та застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю доказів, які долучені до клопотання слідчого та які дозволяють прийти до висновку про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних правопорушень, а саме, відомостями, які містяться в копіях протоколу обшуку від 23.03.2021 року, протоколу огляду місця події від 24.03.2021 року, висновку експертів за результатами проведення судової експертизи нафтопродуктів та пасивно-мастильних матеріалів від 28.09.2021 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.05.2021 року, протоколу допиту свідка від 08 квітня 2021 року, протоколу огляду речей та документів від 09.06.2021 року.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, які викликають підозру, не повинні бути такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування (справа Мюррей проти Сполученого Королівства).

Доводи захисника щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні правопорушень, враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд провадження, не можуть бути безпосередньо перевірені слідчим суддею або судом але можуть і повинні бути перевірені органом досудового слідства під час проведення досудового розслідування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даній стадії розслідування слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу, та не має права вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду по суті, а саме питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник звернув увагу на те, що досудове розслідування було розпочато по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 К України, проте ОСОБА_7 оголосили підозру вже за ч. 5 ст. 191 КК України.

Колегія суддів зауважує, що орган досудового розслідування самостійно визначає правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним. Так, в силу ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності підозри ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, та встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування частково доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема не доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності ризиків передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного: незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії та враховує характер правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та які було вчинено у складі організованої злочинної групи.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, його вік, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, неповнолітніх дітей на утриманні.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані захисником в апеляційних доводах, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки тільки характеризують підозрюваного і не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків. Водночас, долучені захисником в апеляційній інстанції копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_7 та медичні документи дітей були належним чином перевірені та враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання.

Доводи підозрюваного про те, що застосований до нього запобіжний захід позбавляє його права на медичну допомогу та свободу пересування в разі повітряної тривоги у зв`язку із необхідністю пройти в укриття, колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, рішення суду першої інстанції про обрання цілодобового домашнього арешту не позбавляє ОСОБА_7 на отримання невідкладної медичної допомоги, свободу пересування в разі повітряної тривоги у зв`язку із необхідністю пройти в укриття та вчинення інших дій, які спрямовані на захист своїх інтересів від можливої небезпеки та шкоди його здоров`ю, якщо вони мають реальний характер та не можуть бути усунені іншими засобами без допущення порушення запобіжного заходу.

На час апеляційного перегляду, вказаний запобіжний захід є необхідним у даному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, слідчий суддя, з врахуванням наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, наявних ризиків, а також враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання цим ризикам, дійшов вірного висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5