Справа № 745/225/23
Провадження № 1-кп/745/29/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження № 0000014 від 01.02.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петрівка, Щорського (нині - Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

- 17.09.2012 вироком Корюківського районного суду за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.11.2013 вироком Корюківського районного суду за ч. 2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 19.12.2013 вироком Корюківського районного суду за ч. 3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць ;

- 10.05.2016 вироком Сосницького районного суду за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 11.05.2017 вироком Сосницького районного суду за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, 12.07.2021 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 09.03.2023 вироком Сосницького районного суду за ч.2 ст.125 КК України до 1360 грн штрафу на користь держави;

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року, близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з колишньою співмешканкою ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, наніс останній один удар долонею правої руки в обличчя, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на коліна. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в ділянці лівого колінного суглобу, синця на нижній повіці правого ока, які згідно висновку експерта №24 від 20 березня 2023 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинивши таким чином, у відповідності до ст. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - фізичне домашнє насильство.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністюта дав показання, що 14 березня 2023 року близько 22 год,перебуваючи в нетверезому стані, прийшов до колишньої співмешканки ОСОБА_5 . З ОСОБА_5 вони проживали як одна сім"я з 12 липня 2022 року до 15 січня 2023 року. Перебуваючи в будинку, в ході розмови він розізлившись на потерпілу, яка захищала ОСОБА_6 , наніс їй один удар правої руки в обличчя, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на коліна.

У зв`язку з тим, що обвинувачений свою вину та обставини скоєних кримінального просупку визнав повністю, заслухавши думку інших учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, після роз`яснення учасникам судового розгляду щодо позбавлення права оскаржити обставини кримінального проступку в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку і вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин, що його характеризують, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується негативно,неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності .

Обставинами, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю; вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебувавв сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебувавв сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, яке на думку суду буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

За умови, що невідбута частина покарання за попереднім вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст. 71 КК, конкретизується нормою, визначеною в ч. 3 ст. 72 КК.

Відповідно до частини 3 статті 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає й виконується самостійно.

При цьому норма, передбачена частиною 1 ст. 71 КК містить як умови, так і підстави її застосування, що мають бути встановлені судом в їх сукупності та нерозривній єдності.

Умовою призначення покарання за сукупністю вироків є вчинення засудженим нового злочину після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання (основного та/або додаткового).

Підставою застосування цієї норми є наявність невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком суду, на момент визначений в ч. 1 ст. 71 КК тобто, на момент призначення судом покарання за новим вироком.

При цьому, при призначенні остаточного покарання, до покарання, призначеного за новим вироком, суд повністю або частково приєднує частину невідбутого покарання, що лишилась відбуття на момент ухвалення нового вироку.

При призначенні покарання судом враховано висновки викладені в Постанові ВС від 08.11.2018 у справаі № 761/32988/14-к.

09.03.2023 вироком Сосницького районного суду ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 1360 грн штрафу на користь держави. Вирок суду виконаний, штраф сплачений 27.04.2023 року, що підтверджується довідкою Корюківського районного сектору №2 філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області від 10.05.2023 року.Підстав для застосування ст.71 КК України не має.

Підстав для застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КПК України не має,оскільки вони застосовуються в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством,а ст.125 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не знаходить.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ч.3.ст. 349, 368, 370 , 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1