Справа № 405/2454/23
1-кп/405/99/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000142 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Червонокам`янського району Читінської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм в ПП «Олікс», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 29 січня 2023 року близько 17-30 години, керуючи технічно-справним маршрутним таксі № 44 автомобілем «БАЗ 22154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , перебував на робочому місці та здійснював рух по маршруту «с. Гірниче - вул. Жадова». Під час руху в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювалися темною порою доби та відсутністю вуличного освітлення, ОСОБА_6 рухався за кермом зазначеного транспортного засобу по вул. Бобринецький шлях в м. Кропивницькому зі сторони вул. Великої Пермської в напрямку вул. Кавказької площі, при цьому, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України) (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або (здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі: д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху.

Так, ОСОБА_6 порушив вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості до 30 км/год» згідно ПДР України та діючи всупереч вимог п. 12.9 (б) ПДР України (п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил), рухався зі швидкістю 48,6 км/год. +/- 3,9 км/год., чим значно її перевищив. У подальшому, будучи достатньо проінформованим про наявність по напрямку свого руху дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід», згідно ПДР України, не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, продовжив рух прямо, не надавши при цьому переваги в русі пішоходу ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину зліва на право щодо напрямку його руху, в межах пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.п. 12.3 та 18.1 ПДР України (п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека).

Внаслідок вищезазначених односторонніх дій водія ОСОБА_6 на відстані 2,30 м від правого краю та 37,4 м від в`їзду до пожежної частини, розташованої за адресою вул. Бобринецький шлях 2-а в м. Кропивницькому, в межах пішохідного переходу, останній допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля «БАЗ 22154», реєстраційний номер НОМЕР_1 на вищезазначеного пішохода ОСОБА_9 . Тобто, невідповідні вимогам п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.9 та 18.1 ПДР України дії водія ОСОБА_6 знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом наїзду автомобіля під його керуванням на пішохода та у результаті якого піщохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, рани в тім`яно-потиличній ділянці праворуч, синців нижче лівого та правого ока, крововиливів у м`які покриви голови, переломів кісток склепіння та основи черепа, забою мозку, субарахноїдального крововиливу, тупої травми грудної клітки та тазу, переламу 11, 12 ребер праворуч, розриву лівого клубово-крижового зчленування, синців правого ліктьового суглобу, лівого стегна, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, правої гомілки та рани лівого стегна, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до категорії ТЯЖКИХ, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та призвели до смерті ОСОБА_9 . Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що всі обставини скоєного ним протиправного діяння в обвинувальному акті викладені вірно та він їх не оспорює. Він працює водієм в ПП «Олікс». 29.01.2023 він здійснював перевезення людей на маршрутному таксі № 44 на технічно справному транспортному засобі. Їхав по маршруту «с. Гірниче - вул. Жадова» м. Кропивницький. Близько 17-30 години він повертався з напрямку вул. Жадова на с. Гірниче. Це була темна пора доби і вуличне освітлення та світлофори в цей час не працювали, так як діяв режим економії електроенергії. Він рухався по вул. Бобринецький шлях в м. Кропивницькому зі сторони вул. Великої Пермської в напрямку вул. Кавказької площі, та через недотримання правил дорожнього руху і свою неуважність, допустив наїзд на жінку, яка переходила неосвітлений пішохідний перехід, та яка внаслідок наїзду померла. Під час руху його ніхто не відволікав, жінку побачив в останню мить. По вказаній ділянці маршруту проїжджав не вперше, обізнаний про те, які там встановлені знаки та про наявність пішохідного переходу. Вину у вчиненому визнає, щиро кається, не хотів щоб так сталося. Моральну шкоду потерпілій відшкодував повністю та попросив вибачення.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила факт добровільного відшкодування обвинуваченим ОСОБА_6 завданої ним матеріальної та моральної шкоди. Зазначила, що претензій морального та матеріального характеру вона до нього не має. Вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та просила призначити останньому покарання, не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит потерпілої, свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні необережних дій, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху (п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.9, 18.1 Правил дорожнього руху України) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 , доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як необережні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким необережним злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не засуджений, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, офіційно працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дочку, 2014 року народження.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного за результатами проведеного огляду за допомогою Drager Alkotest 7510 від 29.01.2023, ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння не перебував /а.к.п. 58-59/.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вище приведених даних про особу обвинуваченого, а також того, що його основна щоденна робота, яка для нього є єдиним джерелом отримання доходу, пов`язана з використанням службового автомобіля, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на мінімальний строк.

Також, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , який вперше вчинив не умисне (вчинене з необережності) кримінальне правопорушення; щиро розкаявся, повністю усвідомивши протиправність своїх необережних дій та наслідки цих дій; добровільно відшкодував завдану ним матеріальну та моральну шкоду /а.к.п. 44/; має стійкі соціальні зв`язки; за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно; жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, що вказує на відсутність у останнього стійкої девіантної поведінки стосовно порушень правил дорожнього руху; та враховуючи відсутність обставин, які б обтяжували покарання й вказували б на зухвалість дій обвинуваченого під час керування транспортним засобом, а також беручи до уваги об`єктивну наявність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди складних погодних та дорожніх умов, які обумовлювались темною порою доби та відсутністю вуличного освітлення через застосування планового відключення електроенергії в період дії воєнного стану, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому, судом враховано як позицію потерпілої, яка зазнавши непоправних наслідків у виді втрати близької людини, наполягала на призначенні обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, так і надану Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються, відповідно, як низькі. Так, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_6 , історію правопорушень, індивідуально-психологічні особливості, належний рівень соціальної адаптації, інтелектуально-комунікативні особливості поведінки, емоційну врівноваженість, наявність загальносуспільних цінностей, побутову та сімейну визначеність, наявність чітко визначеної мотивації до позитивних змін та планів на майбутнє, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, що включає не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, оскільки останній повністю усвідомив протиправність своїх необережних дій, та його поведінка як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття й намагання спокутувати свою провину, зокрема шляхом здійснення матеріального відшкодування завданої його необережними протиправними діями матеріальної та моральної шкоди.

При цьому, призначене додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в силу ч. 4 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.04.2023 у відношенні ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк дії якого сплив 29.05.2023 року. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням експертиз в даному кримінальному провадженні в загальній сумі 5032,72 гривень /згідно довідок про витрати на проведення експертиз та акту здачі-приймання висновку експерта в кримінальному провадженні № 0000142/.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням на три роки, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В силу ч. 4 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік виконувати самостійно.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази по справі, а саме:

?автомобіль «БАЗ 22154», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_8 ;

?диск формату CD-R з наявним на ньому відеозаписом ДТП, яка мала місце 29.01.2023 біля будинку № 2а по вул. Бобринецький шлях в м. Кропивницький, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000142 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000142, які перебувають в Кіровоградській обласній прокуратурі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11