Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/372/23
Провадження № 1-кс/499/14/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

25 травня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі - також прокурор), представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 (далі - також представник потерпілого), розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_5 (далі - також захисник) про відвід судді ОСОБА_6 у справі кримінального провадження №0000298 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (далі - також обвинувачені) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

Іванівським районним судом Одеської області під головуванням судді ОСОБА_6 (далі - також суддя) розглядається справа кримінального провадження №0000298 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК (далі - також справа).

16 травня 2023 року захисник у судовому засіданні усно заявила відвід судді (далі - також заява від 16 травня 2023 року).

Суд, за заявою від 16 травня 2023 року, вирішує питання щодо відводу судді.

2. Учасники судового провадження висловили таке.

25 травня 2023 року суддя подав письмові пояснення, в яких зазначив таке: 16 травня 2023 року в судовому засіданні захисник заявила йому відвід, як головуючому по справі з підстав розгляду ним справи номер 499/553/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 (далі - також ОСОБА_10 ), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), який є свідком по справі (далі - також справа 499/553/22); справа 499/553/22 двічі поверталася на доопрацювання та надалі він постановою від 03 листопада 2022 року провадження по справі закрив, через сплив строків визначених статтею 38 КУпАП (далі - постанова); протокол серії ВАВ 296922 свідчить, що 19 липня 2022 року в ході обшуку в будинку АДРЕСА_1 вилучений мисливський карабін Вепрь 308 ТН НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , який порушив порядок зберігання, передачі іншим особам вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 190 КУпАП; під час судового засідання по справі 499/553/22 ОСОБА_10 , повідомив про обставини передачі мисливського карабіну, надавав оцінку діям обвинувачених по факту використання рушниці, які йому стали відомі після виявлення протиправних дій, що стало основою обвинувального акта, надавав суб`єктивні характеристики щодо їх особи, тобто фактично надав покази як свідок в кримінальному провадженні; під час розгляду справи 499/553/22 дослідив копію ухвали про надання дозволу на проведення обшуку по кримінальному провадженні та протокол обшуку від 22 липня 2022 року, тобто фактично вже дослідив докази, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню.

25 травня 2023 року захисник подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила таке: суддя брав участь в розгляді справи 499/553/22 щодо порушення порядку придбання, зберігання, передачі вогнепальної зброї стосовно ОСОБА_10 , який є свідком по справі; справи між собою пов`язані; суддя надав оцінку дослідженим доказам та сформував свою думку відносно обставин справи; висловлена суддею думка до закінчення розгляду кримінального провадження є підставою для визнання судді необ`єктивним і небезстороннім; просила задовольнити заяву від 16 травня 2023 року, оскільки в неї виникли сумніви в неупередженості судді.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви від 16 травня 2023 року, просила відмовити в її задоволенні та зазначила, що суддя в підготовчому судовому засіданні повідомив про обставини розгляду ним справи 499/553/22, однак учасниками кримінального провадження відводів з цих підстав не заявили, захисник заявила клопотання про відвід судді вже на стадії судового розгляду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви від 16 травня 2023 року, просив відмовити в її задоволенні та зазначив, що не має сумнівів щодо неупередженості судді.

3. Суд, з приводу неявки в судове засідання учасників судового провадження, зазначає таке.

Обвинувачені, захисник, потерпілий ОСОБА_11 до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмами-повістками.

Суддя до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про день судового засідання.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні (частина 3 статті 81 КПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності судді та осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, що не з`явилися до суду, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, й не виявили бажання прибути до суду для дачі особистих пояснень і висловити думку за заявою від 16 травня 2023 року.

Водночас. суд звертає увагу, що частина 3 статті 81 КПК не містить застережень про неможливість розгляду заяви за відсутності судді та осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а передбачає обов`язок суду вислухати їх думку при розгляді відводу, якщо ці особи фактично з`явилися до суду, тим самим виявивши бажання дати пояснення за заявою від 16 травня 2023 року.

4. Положення закону, якими суд керувався такі.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, далі - також КПК).

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4 частини 1 статті 75 КПК).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 4, 5 статті 80 КПК).

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК).

5. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали такі.

Суд зазначає, що неупередженість суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань й поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому суд має визначити, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для відводу судді мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про відвід, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови в його задоволенні.

Суд наголошує, що КПК визначені підстави для відводу судді, а його неупередженість презумується тим, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним від будь-якого незаконного впливу та керується верховенством права, здійснюючи правосуддя на основі Конституції, законів України з додержанням принципу верховенства права.

Суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання, особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

Суд констатує, що статтями 75, 76 КПК передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що суть заяви про можливу упередженість судді безпосередньо пов`язана з розглядом справи 499/553/22 щодо притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 190 КУпАП.

Натомість, захисник не навела переконливих обставин, які б обумовлювали наявність підстав відводу судді, передбачених статтею 75 КПК або інших обставин, які дійсно викликають реальний сумнів у його неупередженості та є підставами, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відповідності до приписів пункту 4 частини 1 статті 75 КПК.

Тому, суд вважає доводи захисника щодо упередженості судді не підтвердженні належним чином, носять характер припущень та зводяться лише до оцінки прийнятих суддею процесуальних рішень по справі 499/553/22, що само по собі не може вказувати на його упередженість, а відповідність їх вимогам кримінального процесуального закону може бути надалі перевірена апеляційним судом.

У контексті цього суд звертає увагу, що в постанові не наведена жодна інформація щодо надання оцінки будь-яким доказам, зокрема й пов`язаних з цим кримінальним провадженням, оскільки вина ОСОБА_10 у вчиненні адміністративного правопорушення не встановлювалася, а справа 499/553/22 була закрита на підставі пункту 7 статті 247 КупАП, у зв`язку з закінченням строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Водночас, в постанові зазначено, що ОСОБА_10 просив закрити справу 499/553/22 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 190 КУпАП, через сплив строків накладення адміністративного стягнення, та наголошено, що у зв`язку з цим вина особи не встановлюється, оскільки суд за спливом строку не вправі з`ясовувати обставини вчинення правопорушення, визнавати особу винною чи невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Одночасно суд зауважує, що навіть надана оцінка певним доказам, перегляд документів в справі 499/553/22, а також незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в іншій справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, оскільки суддя розглядає справу кримінального провадження за обвинуваченням інших осіб, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК.

Отже, суд не переконаний, що за справою є достатньо ознак, щоб стверджувати, що суддя може проявити особисту упередженість.

Таким чином, обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності, сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.

6. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", пункт 58).

7. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості судді, а тому в задоволенні заяви захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 80, 81, 372, 532 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви від 16 травня 2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29 травня 2023 року.

СуддяОСОБА_12