Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 697/1253/23
номер провадження 1-кп/695/393/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000627 від 23.10.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литвинець Канівського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, офіційно не працює, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, на утриманні неповнолітніх осіб не має, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

04.10.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штраф у розмірі 1700 грн;

21.02.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штраф у розмірі 510 грн;

20.02.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

25.03.2015 Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений 21.04.2017 з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 6 днів, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 19.06.2023 ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19.06.2023 передано на розгляд обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000627 від 23.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Підготовче судове засідання з розгляду вказаного кримінального провадження ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2023 призначено на 14 год 00 хв 22.06.2023.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 слідчим суддею Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 29.05.2023, ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2023 запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 24.06.2023.

22 червня 2023 року перед початком підготовчого судового засідання на адресу суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, визначені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та встановлені попередніми ухвалами слідчих суддів не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможуть в повній мірі запобігти встановленим ризикам.

У підготовче судове засідання прибули прокурор, обвинувачений та його захисник.

Потерпілі у підготовче судове засідання не прибули, однак надали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні на задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши подані матеріали, суд зазначає про таке.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, які на даний час не змінилися.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілих, свідків та не досліджено письмових та речових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжує також існувати ризик переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачений офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає без реєстрації, міцних соціальних зв`язків не має та обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину та умисного особливо тяжкого злочину, пов`язані із застосуванням насильства, за один з яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Такі обставини можуть спонукати ОСОБА_4 переховуватися від суду.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , окрім наведеного вище, суд враховує, дані щодо особи обвинуваченого, який є раніше судимим 04.10.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штраф у розмірі 1700 грн; 21.02.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штраф у розмірі 510 грн; 20.02.2015 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; 25.03.2015 Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, звільнений 21.04.2017 з місць позбавлення волі умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 6 днів, у відповідності до ст. 89 КК України судимість не знята та не погашена, а відтак існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а саме, цілодобовий домашній арешт, а тому клопотання обвинуваченого та захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є достатніми для переконання, що існують передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, без застосування застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 331, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 20 серпня 2023 року, включно, без застосування застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити для відома та виконання в Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Суддя ОСОБА_6