КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження № 0010336 стосовно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шамкір, Республіка Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджан, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.03.2018 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.185 ч.1 КК України до штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Штраф сплачено;

- 22.04.2019 року Деснянським районним судом за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік;

- 31.08.2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.309 ч.1 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 1 рік, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2022 року ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 3 (три) місяці.

У строк покарання ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.08.2022 року по 25.08.2022 року.

Запобіжний захід у виді застави залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 04.12.2018 року приблизно о 20:25 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кафе «Франсуа» по вул. Попудренка, 65 в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з вітрини, повторно таємно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Айфон 7 Плюс», вартістю 12 233 грн. 33 коп., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 06.10.2019 року приблизно о 23:32 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Пчелка» по вул. Ш. Алейхема,10а в м. Києві, переслідуючи корисливу мету, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці магазину повторно таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ «Легіон2015», а саме сосиски «Ятрань зі смачною скоринкою», в кількості 2шт., загальною вартістю 57 грн.17 коп., корм «Felix Sensation яловичина в соусі з томат», в кількості 3 шт., загальною вартістю 26 грн.75 коп., десерт «Дольче сирковий банан і шоколад», в кількості 2шт., загальною вартістю 80 грн.33 коп., шоколад «Мілка Орео», в кількості 5шт., загальною вартістю 120 грн. 42 коп., цукерки «Рафаелло», в кількості 6шт., загальною вартістю 151 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 436 грн. 17 коп., після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилаючись на порушення судом вимог ст. 65 КК України та пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" захисник зазначив, що суд першої інстанції при обранні ОСОБА_6 строку покарання не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, його меті (викрадення продуктів харчування), обставинам його вчинення, особі обвинуваченого, який вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та погодився на спрощений порядок розгляду справи.

Також зазначив, що судом не надано належної оцінки критичного ставлення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, що виразилось у щирому каятті, відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому незрозуміло чому обставина, яка пом`якшує покарання, не вплинула на те, щоб призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання, яке було запропоновано стороною захисту під час судових дебатів.

Апелянт вважає, що покарання у виді 2-х років 3-х місяців позбавлення волі не відповідає як загальним засадам призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України, так і конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого через суворість, що у відповідності з вимогами ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку та застосування до обвинуваченого більш м"якого покарання.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 повідомлялись належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не прибули, захисник подав заяву, в якій просив проводити розгляд його апеляційної скарги без його участі, а тому, враховуючи ту обставину, що згідно з вимогами КПК України участь обвинуваченого при апеляційному розгляді не є обов"язковою і про поважні причини свого неприбуття останній не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, колегія суддів у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України вважає проводити апеляційний розгляд без участі обвинуваченого та його захисника, оскільки їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти поданої захисником апеляційної скарги, посилаючись на законність та обгрунтованість вироку суду, його позицію в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і ці вимоги закону про кримінальну відповідальність судом першої інстанції в повній мірі було дотримано.

Переглядаючи вказане судове рішення в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, стан його здоров"я, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та вчинив новий злочин протягом іспитового строку, офіційно не працює, його щире каяття, що суд обгрунтовано визнав обставиною, яка пом"якшує покарання та за відсутності обставин, що його обтяжують, призначив останньому покарання за новий злочин в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та остаточне покарання з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України, а тому доводи захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_6 через суворість, колегія суддів вважає безпідставними.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, призначене ОСОБА_6 покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і підстав для пом"якшення призначеного йому покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3