ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002702 за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року,-

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого штукатурщиком в АТ «Трест Житлобуд-1», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, судових витрат, арешту майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

27.08.2022, точний час не встановлено, придбав без мети збуту та зберігав психотропну речовину PVP масою 83,897 г., яка 27.08.2022 о 10 год. 18 хв. була вилучена працівниками поліції у ході особистого обшуку.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, суд помилково зазначив обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, оскільки він формально лише вказав на визнання винуватості. Також просить взяти до уваги характеризуючі дані про особу ОСОБА_8 та факт вчинення ним тяжкого злочину, та що предметом цього злочину була психотропна речовина у особливо великому розмірі.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку суду, та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ч. 4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є застосування закону, який не підлягає застосуванню та незастосування закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; конкретні обставини вчинення злочину; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, із середньою освітою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; наявність обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття) та відсутність обставин, які його обтяжують.

З огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого висновок місцевого суду про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі є правильним.

Водночас, врахувавши все наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає вимогам статті 75 КК України, а тому, відповідно до ст. 65 цього Кодексу, необхідно призначити ОСОБА_8 покарання у виді реального позбавлення волі.

Приймаючи рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів - це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а саме придбання психотропної речовини у особливо великому розмірі.

На думку колегії суддів всі наведені дані про особу обвинуваченого та обставини, які визнані такими, що пом`якшують покарання і були враховані судом, у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, висновки суду про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням суперечать принципу справедливості покарання і не відповідають його меті - виправлення засудженого та запобігання скоєнню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, всупереч доводам прокурора, правильно врахував обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки ОСОБА_8 визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, дає правдиві показання, негативно оцінює кримінальне правопорушення та засуджує свою поведінку.

Крім того, колегія суддів враховує, що обвинувачений повністю визнає свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, працює, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має вагітну цивільну дружину.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім визначених законом випадків призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Врахувавши обставини, що пом`якшують призначене обвинуваченому покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, позитивну характеристику ОСОБА_8 суд зазначає, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції відповідної статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинення ОСОБА_8 злочину, буде явно недоцільним.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

У зв`язку із набранням вироком чинності взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 26 червня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 27 серпня 2022 року по 19 грудня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту отримання ним копії.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4