Провадження №1-кп/761/2993/2023
В И Р О К

іменем України

29 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

провівши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000166 від 20 лютого 2023 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з вищою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-7 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Громадянка України ОСОБА_3 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у невстановлений час, але не пізніше 23 червня 2022 року, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів рф, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце не встановлено) прийняла рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою, ОСОБА_3 , 23 червня 2022 року будучи обізнаною про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце не встановлено) погодилась на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу так званої «Херсонської військово-цивільної адміністрації рф», зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі так званому «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, зокрема, на території Херсонської міської територіальної громади, добровільно займала посади у період з 23 червня 2022 року по 30 червня 2022 року «Временно исполняющая обязаности инспектора групы кадрового обеспечение экспертно-криминалистического центра» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», з спеціальним званням капітан поліції, у період з 30 червня 2022 року по 19 липня 2022 року «Временно исполняющая обязаности начальника групы кадрового обеспечение экспертно-криминалистического центра» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», з спеціальним званням капітан поліції, у період з 19 липня 2022 року по 12 вересня 2022 року «Временно исполняющая обязаности заместителя начальника управления по работе с личным составом» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», створеному окупаційною владою рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, з спеціальним званням капітан поліції.

За таких обставин, ОСОБА_3 , будучи громадянкою України, добровільно займала посади у період з 23 червня 2022 року по 12 вересня 2022 року «Временно исполняющая обязаности инспектора групы кадрового обеспечение экспертно-криминалистического центра» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», з спеціальним званням капітан поліції, «Временно исполняющая обязаности начальника групы кадрового обеспечение экспертно-криминалистического центра» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», з спеціальним званням капітант поліції, «Временно исполняющая обязаности заместителя начальника управленияпо работе с личным составом» в незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел Херсонской области», створеному окупаційною владою рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, зі спеціальним званням капітан поліції.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-7 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 111-7 КК України, визнала у повному обсязі та пояснила, що в день початку війни, а саме 24 лютого 2022 року прибула до місця несення служби у зв`язку із оголошенням бойової тривоги, оскільки на той час вона була працівником Головного управління Національної поліції в Херсонській області та виконувала наказ керівництва на знищення службової документації, після чого жіночий особовий склад відпустили додому і вказали чекати подальших інструкцій. В подальшому, того ж дня, надійшло повідомлення, що в Херсонській області оголошено евакуацію, зателефонувавши до керівництва, вона дізналась, що вказане евакуація є добровільною та самостійною, на що вона відмовилась та прийняла рішення залишитись в м. Херсон, оскільки в неї та членів її родини немає власного автомобіля, її батько, який є інвалідом ІІІ групи, на той час проходив лікування, а мати має захворювання серця. На початку березня 2022 року м. Херсон було окуповане, військові рф захопили всі правоохоронні установи та, дізнавшись дані співробітників, які працювали в цих установах, почали розшукувати співробітників правоохоронних органів, як таких які здатні чинити опір. Зазначила, що їй відомо, що деяких працівників правоохоронних органів, які відмовлялись співпрацювати з окупаційною владою вивозили до, так званих, катівень та здійснювали на них фізичний та психологічний тиск. Також повідомила, що неодноразово писала рапорти до керівництва з метою сприяння її виїзду на підконтрольну територію України, які залишались без уваги. Двічі намагалась виїхати самостійно з окупованого міста, однак на блокпостах їй відмовляли у виїзді. Крім того вказала, що незважаючи на те, що до неї та її цивільного чоловіка кілька разів приходили представники окупаційної влади, здійснюючи на неї психологічний тиск, вона відмовлялась співпрацювати. Однак, після того як вказані особи почали погрожувати фізичною розправою її батькам, вона була змушена погодитись на співпрацю з окупаційною владою та була призначена на посаду інспектора групи кадрового забезпечення експертно - криміналістичного центру. 19 липня 2022 року її, ОСОБА_3 , проти її волі та без її відома, було переведено до Головного управління міністерства внутрішніх справ Херсонської області, при окупаційній владі. Просила врахувати, що ризикуючи власним життям та здоров`ям, вона зібрала на власний флеш носій всю можливу службову інформацію більш ніж на 1000 осіб, які працювали та співпрацювали із окупаційною владою, та після деокупації м. Херсон, передала вказану інформацію українським спецслужбам.

В скоєному щиросердно кається, зазначила, що кримінальне правопорушення нею було вчинено внаслідок збігу тяжких особистих обставин

Слід зазначити, що показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, зазначено, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Так, обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, характер її діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; вчинення нею кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення нею злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; вчинення нею кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, особу винної, негативне та критичне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого нею кримінального правопорушення, що у сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 111-1 КК України, без конфіскації майна.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

До набрання вироком суду законної сили відносно обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно залишити діючим, обраний їй раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо наявності речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна.

Початок строку покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту її затримання, а саме з 30 листопада 2022 року.

До набрання вироком суду законної сили, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити діючим, обраний їй раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор".

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду м. Києва ОСОБА_1 .