ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0000114 від 16.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину, є інвалідом третьої групи, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2012 за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 185, 70, 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; згідно ухвали Апеціяційного суду м. Києва від 05.07.2013 вирок в частині засудження за ч.2 ст. 195 КК України скасовано та направлено на додаткове розслідування, ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 2 ст. 187, 71 КК України до 8 років 6 міяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений з Темнівської ВК № 100 згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області 12.02.2016 по відбуттю покарання на підставі ч.5 ст. 72 КПК України;

- вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2023 за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Штраф сплачено 01.05.2023;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 04.01.2023 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна.

Відразу ж після цього, з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, через відчинену хвіртку потрапив на територію вказаного домоволодіння, підійшов до будинку та шляхом віджиму вікна проник в домоволодіння, де діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, таємно викрав обігрівач марки «Termoplaza», біо-конвектор марки «Венеция», тепло вентилятор марки «Liberton», індукційну плиту, оверлок TM «Janome» моделі «ML 784» та чотири Led-лампочки.

Після цього ОСОБА_4 з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 9000,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 04.01.2023 прямував в м. Фастові до себе додому повз будинок потерпілого. Після чого, він знайшов поблизу домоволодіння залізну арматуру, якою видавив вікно, а потім проник в будинок потерпілого звідки викрав швейну машинку, оверлок, обігрівачі, індукційну плиту та лампочки. Викрадене майно він відніс до дачного будинку, який розташований на території дачного кооперативу «Джерело20», після чого розпорядився цим майном на власний розсуд. Зазначив, що два обігрівачі та тепловентилятор він видав працівникам поліції. Викрадений ним оверлок він здав до ломбарду в м. Фастові. Індукційну плиту він продав. У скоєному щиро розкаявся. Зобов`язується протягом одного або ж півтора місяця відшкодувати потерпілому завдані злочином збитки.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом третьої групи, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких умисних корисливих злочинів, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив звільнити ОСОБА_4 від відбутття покарання з випробуванням, оскільки вони вирішили між собою порядок відшкодування шкоди, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у мінімальному розмірі.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

Судові витрати, які на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави відсутні.

На підставі ст. 125 КПК України слід компенсувати судовому експерту ОСОБА_9 вартість виконаних робіт у розмірі 320 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 461/23 від 26.01.2023 стягнувши їх із обвинуваченого.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, зарахувавши у строк покарання час затримання з 30.05.2023 по 31.05.2023.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки .

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 19 липня 2023.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме: обігрівач марки «Termoplaza», обігрівач марки «Венеція», тепло вентилятор марки «Liberton», які було предано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.

Компенсувати судовому експерту ОСОБА_9 вартість виконаних робіт у розмірі 320 (триста двадцять) грн за проведення судово-товарознавчої експертизи № 461/23 від 26.01.2023, стягнувши їх на її користь із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1