Справа №705/499/18
1-кп/705/114/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.12.2015 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19 листопада 2017 року близько 02 години 10 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-742» ТОВ «АТБ-Маркет», що розташований по вулиці Тищика, 35, м. Умані, Черкаської області, таємно викрав з торгової полиці, яка розташована біля каси № 6, три упаковки касет для гоління «Gillette Fusion», вартістю 232 гривні 90 копійок за одну упаковку, загальною вартістю 698 гривень 90 копійок, що належить ТОВ «АТБ-Маркет» (), чим заподіяв зазначеному товариству матеріального збитку на загальну суму 698 гривень 90 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що викладене згідно обвинувального акту обвинувачення повністю відповідає обставинам справи. Зазначив, що дійсно в листопаді 2017 року близько 2 години ночі перебуваючи в магазині АТБ, що по вулиці Тищика в м. Умані, таємно викрав з полиці три упаковки касет для гоління, яким розпорядився на власний розсуд. На цей час щиро кається, розуміє тяжкість вчиненого та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази повністю відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, а також перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обставини його вчинення, дані, що характеризують особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 31 рік, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, знаходиться на диспансерному обліку у нарковідділенні УЛ №2 з 04.02.2014 з приводу алкогольної залежності, за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів та засад призначення покарання, суд вважає за доцільне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк у межах санкції інкримінованої йому ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений будучи засудженим вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, вчинив новий злочин проти власності в період встановленого судом іспитового строку. Зазначене дає підстави суду зробити висновок про схильність його до протиправної поведінки, а тому, на думку суду інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання.

Крім цього, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. У зв`язку з невиконанням покладених на нього вироком суду обов`язків, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2022 року іспитовий строк було скасовано та направлено ОСОБА_4 для реального відбування покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2020 року. Згідно протоколу затримання від 26 липня 2022 року ОСОБА_4 був затриманий на виконання вищевказаної ухвали суду.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно вимог п. 20 Постанови ПВСУ за №7 від 24.10.2003 року з відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» - передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Враховуючи, що вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 було вчинено 19.11.2017 року, тобто до ухвалення вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2020 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на даний час фактично відбуває покарання за вказаним вироком з 26.07.2022, тому остаточне покарання за вироком у кримінальному проваджені, що розглядається, обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із зарахуванням в строк остаточно призначеного покарання, покарання, відбутого частково за попереднім вироком.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, але враховуючи, що покарання призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, за одне з яких ОСОБА_4 вже засуджений та перебуває під вартою з 26.07.2022 року в межах іншого кримінального провадження, по якому вирок від 17.09.2020 року вже набрав законної сили, в зв`язку з чим саме з цієї дати і необхідно рахувати ОСОБА_4 строк відбування покарання та до набрання даним вироком суду законної сили обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу є недоцільним.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2020 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 26.07.2022 року.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ: диск із записом з камери відеоспостереження з магазину «Продукти-742» ТОВ «АТБ-Маркет» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1