Справа № 204/9614/23
Провадження № 1-кп/204/1148/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000284, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2016, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабчинці Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, місця реєстрації немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел спрямований на носіння вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, в невстановлений слідством час

та невстановленому слідством місці придбав у раніше невідомого йому чоловіка

вибуховий пристрій, який став умисно носити при собі в легкодоступному місці,

маючи можливість швидко його застосувати, і з яким пересувався по вулицях

міста Дніпропетровська.

Вiдповiдно до п. 15 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» від

07.11.2015 р., в обов`язки поліції входить: надання відповідно до законодавства дозволу на придбання, зберігання, носіння і перевезення зброї, боєприпасів, вибухових речовин та матеріалів, інших предметів і речовин щодо зберігання і використання яких встановлено спеціальні правила, а також на відкриття об`єктів, де вони використовуються, контроль додержання зазначених правил та функціонування цих об`єктів. Крім того, згідно п. 33 ст. 4 Указу Президента України №383/2011 вiд 06.04.2011 р. «Про положення про Міністерство внутрішніх справ України», на міліцію покладено забезпечення функціонування дозвільної системи. Згідно зі ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» No576 вiд 12.10.1992 року,

холодна зброя належить до предметів, на які поширюється дія дозвільноi системи. На виконання вищевказаних нормативних актів Наказом МВС України №622 вiд 21.08.1998 р. затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка визначає в тому числі, порядок видачі дозволів на придбання, зберігання, перевезення холодної зброї.

Однак, ОСОБА_5 , порушуючи законодавство України у сфері дії

дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, 28.01.2016 року близько 17.00 години був зупинений працівниками поліції біля буд. 18 по вул. Титова в м. Дніпропетровську за розпиття спиртних напоїв, а саме пива, після чого ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події 28.01.2016 року в період часу з 17.00 до 17.20 години, в присутності двох понятих, з зовнішнього правого карману куртки, яка була одягнута на ньому, добровільно видав предмет за зовнішніми ознаками схожий на детонатор, який згідно з висновком експерта № 1275 від 06.04.2016 року, є засобом підриву електродетонатором ЭД-8 Э з електричним кріпленням містка, призначеним для електричного способу ініціювання зарядів вибухових речовин і мін, наданий на дослідження електродетонатор придатний для використання за своїм цільовим призначенням, який ОСОБА_5 незаконно придбав та носив при собі, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у носінні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просивсуд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним, прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра Дніпропетровської області, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 у м.Дніпро26 червня 2023 року, з додержанням наступних вимог.

Відповідно до зазначеної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1ст. 263 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також сторонами угоди визначено та узгоджено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі. Сторонами погоджено застосування статті 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, а саме дій, які виразилися у носінні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу визнав, та пояснив про скоєння ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуваності, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статтей468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгодженуміру покарання.

Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгодженуміж сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватостіміж прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у носінні, придбанні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, які правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та вважає необхідним речовий доказ: фрагмент електродетонатора ЄД-8 Є - знищити.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухотехнічної експертизи №1275 від 06.04.2016 у розмірі 881,00грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 червня 2023 року, укладену між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26червня 2023 року покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ: фрагмент електродетонатора ЄД-8 Є - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судовоївибухотехнічної експертизи №1275 від 06.04.2016 у розмірі 881,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1