Справа № 569/5798/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Рівне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 29.11.2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області, Старобільського району, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності та захоплення території України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території с. Лиман, Старобільського району, Луганської області, маючи умисел на зайняття адміністративної посади в окупаційній адміністрації держави-агресора розташованої у с. Лиман, Старобільського району Луганської області та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», та отримавши від них пропозицію на зайняття посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора розташованої у с. Лиман, Старобільського району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно погодилася на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, перебуваючи на території с. Лиман, Старобільського району Луганської області, діючи із прямим умислом та своїх особистих мотивів, добровільно погодившись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», зайняла посаду «начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман Старобільського району лнр», тобто посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме в окупаційній адміністрації держави-агресора «адміністрації Старобільського району лнр», що діє на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області.

Отже, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, а саме, у колабораційній діяльності, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи повідомленою в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила. Зокрема, суд належно повідомляв обвинувачену про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Рівненському міському суді Рівненської області в газеті «Урядовий кур`єр», та внесенням інформації на офіційному веб-сайті суду.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 березня 2023 року (а.к.п. 69-70 т. 1).

Також відповідно до ухвали суду від 11 травня 2023 року, здійснено спеціальне судове провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 (а.с. 50-52).

У судовому засіданні допит обвинуваченої ОСОБА_7 не здійснювався через проведення судового розгляду в порядку спеціального судового провадження на підставі ч. 3 ст. 323 КПК України.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області адвоката ОСОБА_6 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_7 .

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована належним чином про дати слухання справи, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої, просила суд, ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , оскільки на її думку, як під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена об`єктивна сторона інкримінованого злочину підзахисній, що є одним із елементів складу злочину, не встановлено, що ОСОБА_7 діяла добровільно чи під примусом.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що до листопада 2022 року проживала в с. Лиман Старобільського району Луганської області. З ОСОБА_7 знайома протягом тривалого часу, оскільки вони навчалися в одній школі. Після виїзду із окупованої території їй із інформаційних джерел в мережі інтернет та осіб, які залишилися проживати на тимчасово окупованій території стало відомо, що ОСОБА_7 , зайняла посаду, пов`язану із виконанням організаційно розпорядчих функцій в окупаційній окупаційній адміністрації.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що з 2019 року працював в Чмирівській сільській раді. В ході виконання своїх посадових обов`язків познайомився з ОСОБА_7 , яка в той час була головою сусідньої Лиманської сільської ради. З 24.02.2022 по 25.08.2022 року він перебував на тимчасово окупованій території. Йому достовірно відомо, що ОСОБА_7 погодилась працювати начальником відділу життєзабезпечення с. Лиман Старобільського району "лнр" та надає всіляку допомогу вказаній окупаційній адміністрації, оскільки він особисто звертався до неї з проханням допомогти в розміщенні біженців.

Окрім показань свідків, винуватість ОСОБА_7 підтверджується іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- рапортом оперуповноваженого другого відділу УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_10 начальнику управління стратегічних розслідувань в Луганській області ОСОБА_11 від 28.11.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перейшла на бік ворога у період воєнного стану та проведення заходів із відбиття збройної агресії підрозділів збройних сил російської федерації, а саме ОСОБА_7 зайняла посаду начальника відділу забезпечення життєдіяльності села Лиману адміністрації Старобільського району так званої "лнр" (т.1, а.к.п. 4);

- даними, що містяться в акті огляду, від 16.11.2022, зі змісту якого вбачається, що старший оперуповноважений другого відділу УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_12 , провів огляд матеріалів, розміщених у відкритій мережі Інтернет. Предметом огляду є інформація, розміщена у відкритій мережі Інтернет. На соціальних мережах «Однокласники» є сторінка «Администрации Старобільского району луганської народної республіки». При перегляді вказаної сторінка встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщена стаття із фотографіями під назвою (мовою оригіналу) «В селе Лиман Старобельского района Луганской Народной Республики прошедшая неделя была насыщенная событиями по подготовке к празднованию Дня села». Нижче заголовку розміщено текст статті: "17.09.2022 года было проведено праздничное мероприятия, посвящённое 340-летию села Лиман. Жителей села поздравил исполняющий обязанности Главы Администрации Старобельского района Луганской Народной Республики ОСОБА_13 , первый заместитель исполняющего обязанности Главы Администрации Старобельского района Луганской Народной Республики ОСОБА_14 , начальник ОЖД с. Лиман ОСОБА_7 , работники культуры, школьники, танцевальный коллектив «Движение», народный ансамбль «Лиманчанка», воспитанники Старобельской музыкальной школы искусств и танцевальный коллектив АДРЕСА_3 . Жители села и гости получили много позитивных эмоций от проведённого мероприятия. Выражаем огромную благодарность всем причастным к этому празднику! Вместе мы сила! При перегляді тексту статті встановлено, що ОСОБА_7 займає посаду (мовою оригіналу) - начальник отдела жизнеобеспечения с. Лиман так званої «лнр». У зазначеній публікації наявний фотознімок, на якому присутня особа жіночої статі зовні схожа на ОСОБА_7 (а.к.п. 5-7 т.1);

- даними, що містяться в акті огляду, від 18.11.2022, зі змісту якого вбачається, що старший оперуповноважений другого відділу УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_12 , провів огляд матеріалів, розміщених у відкритій мережі Інтернет. Предметом огляду є інформація, розміщена у відкритій мережі Інтернет. На офіційному веб-ресурсі «Адміністрації Старобільского району луганської народної республіки» розміщена стаття із фотографіями під назвою (мовою оригіналу) «Апаратное совещание», у якій наявна інформація про те, що 16.11.2022 відбулась апаратна нарада адміністрації Старобільського району луганської народної республіки. На фото до вказаної публікації зафіксовано жінку зовні схожу на ОСОБА_7 (а.к.п. 8-13 т.1);

- даними, що містяться в акті огляду, від 18.11.2022 з додатками, зі змісту якого вбачається, що старший оперуповноважений другого відділу УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_12 , провів огляд матеріалів, розміщених у відкритій мережі Інтернет. Предметом огляду є інформація, розміщена у відкритій мережі Інтернет на офіційному веб-ресурсі «Администрации Старобільского району луганської народної республіки» розміщена стаття із фотографіями під назвою (мовою оригіналу) «Совещание в Администрации Старобельского района», у якій наявна інформація про те, що 05.09.2022 відбулась нарада адміністрації Старобільського району на якій обговорювалися результати проведеного референдуму про приєднання луганської народної республіки до складу російської федерації. На одному із фотознімків зафіксовано факт участі у зазначеній нараді особи жіночої статі зовні схожої на ОСОБА_7 (а.к.п. 14-18а т. 1);

- інформацією №5601.8-1194/56.1-23 від 29.03.2023 із управління Державної міграційної служби України у Рівненській області, з якої вбачається, що відповідно до підсистеми «заяви про видачу паспорта громадянина України» ОСОБА_7 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , орган, що видав - 4458 (Старобільський район, Луганської області) (а.к.п. 191 т. 1 ).

- відповіддю на запит Головного Управління ДПС у Рівненській області з додатками № 1421/5/17-00-12-01-04 від 16.02.2023, згідно якої надано інформацію про те, що ОСОБА_7 в період з 2004 року по квітень 2022 року отримувала заробітну плату на різних посадах у с. Лиман Старобільського району Луганської області (а.с. 148-159);

- відповіддю на запит Головного Управління пенсійного фонду України в Рівненській області з додатками №1700-0502-8/13627 від 17.02.2023, згідно якої надано інформацію про те, що з 2007 року ОСОБА_7 значиться, як особа застрахована в органах пенсійного фонду України (а.с. 162-167).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_18 заявила, що на фото № 1 вона впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань рф надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр» (а.к.п. 123-126 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_19 заявила, що на фото № 1 вона впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань рф надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр Луганської області» (а.к.п. 127-130 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_9 заявив, що на фото № 1 він впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань РФ надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр» (а.к.п. 131-134 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_20 заявила, що на фото № 1 вона впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань рф надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр» (а.к.п. 135-138 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_8 заявила, що на фото № 1 вона впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань рф надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр» (а.к.п. 139-142 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2023 з фототаблицею, проведений старшим оперуповноваженим УСР в Луганській області ДСР НП України ОСОБА_15 , в присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_21 заявив, що на фото № 1 він впізнає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка під час військового вторгнення на територію України військових формувань рф надала свою добровільну згоду на призначення її на посаду т.зв. «Начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман, Старобельського району лнр» (а.к.п. 143-146 т. 1);

- даними, що містяться в протоколі огляду Інтернет-сторінки з додатком, від 22.02.2023, зі змісту якого вбачається, що старший оперуповноважений 3 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Рівненській області ОСОБА_22 провів огляд інформації розміщеній в мережі Інтернет, а саме сторінки групи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в соціальній мережі «Одноклассники». Проведеним оглядом виявлено публікацію із фотознімками під назвою (мовою оригіналу): «11 января состоялось апаратное совещание Администрации Старобельского района Луганской Народной Республики, на котором председательствовал исполняющий обязанности Главы Администрации". У вказаній публікації наявна наступна інформація (мовою оригіналу): "По второму вопросу выступила начальник отдела по обеспечению жизнедеятельности с. Лиман ОСОБА_23 . В своём докладе ОСОБА_7 рассказала об итогах работы своего отдела на территории населённых пунктов, подведомственных отделу, о постоянных контактах с населением, координации решений проблемных вопросов социально незащищённых групп населения, предоставления им государственных услуг, что входят в компетенцию отдела, озвучила проблемные вопросы, находящиеся на постоянном, длительном контроле" (а.к.п. 177-182 т. 1);

- даними, що містяться в протоколі огляду Інтернет-сторінки з додатками, від 22.02.2023, зі змісту якого вбачається, що старший оперуповноважений 3 сектору 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Рівненській області ОСОБА_22 провів огляд інформації розміщеній в мережі Інтернет, а саме профілю «« ОСОБА_24 )» в соціальній мережі «Однокласники» у якому наявне фото жінки зовні схожої на ОСОБА_7 (а.к.п. 183-185 т. 1);

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України від 23.03.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також враховано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в ході провадження у справі докази, суд вважає, що усі вищезазначені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності з процесуальними нормами.

Зважаючи на вищенаведені доводи та мотиви, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинних дій доведена поза розумним сумнівом.

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченої за ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме, колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Тому, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 усвідомлювала, що вона займає посаду «начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман Старобільського району лнр» та добровільно надає допомогу вказаній окупаційній адміністрації.

Покази свідків та встановлені судом обставини, вказують на те, що інкримінований злочин обвинуваченій, був вчинений саме нею.

Згідно з ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Що стосується доводів захисника, про не доведеність суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, який є одним із елементів складу злочину вчиненого ОСОБА_7 , оскільки не встановлено, що вона добровільно, без примусу зайняла вказану вище посаду, та неналежність і недопустимість доказів, то вони не заслуговують на увагу.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Крім того, важливе значення має добровільність дій обвинуваченої.

Встановлені судом обставини та наведені докази, підтверджують, що ОСОБА_7 добровільно зайняла посаду «начальника відділу життєзабезпечення с. Лиман Старобільського району лнр».

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_7 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесені до категорії тяжкого злочину, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з освітньою, культурною та спортивною діяльністю населення та з конфіскацією майна.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_7 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_7 на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.

Також суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_7 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання, у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з освітньою, культурною та спортивною діяльністю населення строком 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією майна.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_7 слід рахувати з моменту її затримання на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з освітньою, культурною та спортивною діяльністю населення, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1