ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/655/23 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 953/953/2942/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000374 від 06.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2016 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження та користування ним.

Визначено місце зберігання автомобілю Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 на майданчику для зберігання вилученого транспорту ГУНП В Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна - ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту відмовити повністю.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, представник власника майна зазначає, що ОСОБА_7 є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про те, що 29.12.2022 якась невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом, який належав потерпілому ОСОБА_9 .

Зазначає, що ОСОБА_7 знайшов оголошення про продаж автомобілю, станом на 01.04.2023 автомобіль не був обтяжений арештом, у розшуку, заставі не перебував та не був предметом судового спору. Вказані обставини, окремо підтверджуються договором купівлі-продажу транспортного засобу 6341/2023/3741485 від 01.04.2023.

Представник вважає, що звертаючись з клопотанням про арешт майна, прокурором необґрунтовано наявність ризиків, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, як об`єкта кримінально протиправних дій.

Одночасно з апеляційною скаргою, адвокатом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Поважність пропуску строку адвокат ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена за відсутністю ОСОБА_7 , про наявність ухвали слідчого судді, стало відомо 11.05.2023

Суд апеляційної інстанції доводи представника власника майна ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 щодо поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 вважає поважними, та вважає за необхідне поновити пропущений строк.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув, про причини свого неприбуття не повідомив.

За таких обставин, в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника власників майна - адвоката ОСОБА_8 , власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000374 від 06.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення, внесені до ЄРДР за наступними обставинами: до СУ ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_11 про те, що 29.12.2022 на території м. Харкова невстановлена особа незаконно заволоділа його транспортним засобом Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 (ЄО ГУНП в Харківській області № 215 від 06.04.2023).

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, прокурор посилався на те, що транспортний засіб Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , відповідно до положень статті 98 КПК України є об`єктом кримінально протиправних дій, також міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та може містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідно до частини 1 статті 170 КПК України існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом злочину.

Також прокурор зазначив, що у органа досудового розслідування існує потреба у збереженні речового доказу, а саме транспортного засобу Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , власником якого значиться ОСОБА_7 , для подальшого використання під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, в тому числі подальшого проведення необхідних судових експертиз.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено, що транспортний засіб має значення для забезпечення даного кримінального провадження, та існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення та відповідає критеріям зазначеним у стаття 98 КПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді щодо підстав для накладення арешту на майно, однак не погоджується з видом обраного арешту та місця зберігання транспортного засобу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, а також з метою збереження вказаного майна та проведення відповідних експертиз.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України наклав арешт на транспортний засіб Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2016 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити спосіб накладення арешту та визначення місця зберігання транспортного засобу Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2016 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що 01.04.2023 ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_12 автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2016 року випуску, внаслідок чого було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу 6341/2023/3741485 від 01.04.2023.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, частиною 10 статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене та обставини кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що арешт транспортного засобу Toyota Camry, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , коричневого кольору, 2016 року випуску, шляхом заборони розпорядження з правом користування з передачею його на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_7 буде розумним, співрозмірним та відповідатиме завданням арешту майна, а саме: забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про недоведеність прокурором про наявність ризиків, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, як об`єкта кримінально протиправних дій, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не спростовують висновків слідчого судді про наявність правових підстав накладення арешту на транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що після проведення органом досудового розслідування необхідних слідчих дій, власник майна не позбавлений можливості в порядку статті 174 КПК України ставити питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді в частині способу накладення арешту та визначення місця зберігання транспортного засобу та у відповідній частині постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,-

постановив:

Задовольнити клопотання представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023, та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.05.2023 - скасувати в частині способу накладення арешту на транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 та визначення місця зберігання транспортного засобу і у відповідній частині постановити нову ухвалу.

Накласти арешт на транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження з правом користування.

Передати транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику майна - ОСОБА_7 , попередивши його про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: