Дата документу 09.06.2023Справа № 554/3781/22
Провадження № 1-кп/554/870/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому, підготовчому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 02.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, військовослужбовця А НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи посаді механіка військової частини НОМЕР_2 , умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 01 квітня 2022 року приблизно о 08 год 00 хв залишив територію військової частини НОМЕР_2 та проводив час на власний розсуд за місцем проживання, що по АДРЕСА_1 не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не приймаючи заходів до повернення у військову частину, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявив.

Надалі, цього ж дня приблизно о 13 год 00 ОСОБА_5 виявили військовослужбовці за вказаним вище місцем проживання.

За таких обставин дії ОСОБА_5 слідкваліфікувати за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

27 травня 2022 року між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в угоді обставин та погодився на призначення йому покарання за ч.5 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, є тяжким, шкода не заподіяна, потерпілі відсутні.

Окрім того суд переконався, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

угоду про визнання винуватості від 27 травня 2022 року в кримінальному провадженні № 0000075 від 02.04.2022 року, укладену між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1765 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30005 ( тридцять тисяч п`ять ) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1