Справа № 466/3461/23
Провадження № 1-кп/466/660/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001512 від 15.12.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , 15.12.2022 приблизно о 10:03 год., керуючи автомобілем марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у лівій смузі руху по проспекті В`ячеслава Чорновола у місті Львові в напрямку до вул. Варшавської, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Р. 1 п. 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), 1.10 (дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь яких маневрів (за винятком вимог звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість); Р. 2 п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Р. 8 п. 8.7.3 ґ) (сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів), які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до регульованого перехрестя проспекту В`ячеслава Чорновола вулиця Торф`яна, виїхав на вказане перехрестя на жовтий сигнал транспортного світлофора, а в подальшому на регульований пішохідний перехід, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка в цей час рухалась по пішохідному переході на зелений сигнал пішохідного світлофора з ліва на право по напрямку руху його автомобіля, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в медичному закладі.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи причиною смерті пішохода ОСОБА_6 була: тупа поєднана травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, травматичного субдурального крововиливу, дифузного субарахноїдального крововиливу, перелому лонної кістки зліва. Вказані ушкодження могли утворитись від контакту з виступаючими частинами кузова транспортного засобу з послідуючим падінням на тверду поверхню і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно 15.12.2022 приблизно о 10:03 год., керуючи автомобілем марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у лівій смузі руху по проспекті В`ячеслава Чорновола у місті Львові в напрямку до вул. Варшавської, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до регульованого перехрестя проспекту В`ячеслава Чорновола вулиця Торф`яна, виїхав на вказане перехрестя на жовтий сигнал транспортного світлофора, а в подальшому на регульований пішохідний перехід, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_6 , яка в цей час рухалась по пішохідному переході на зелений сигнал пішохідного світлофора з ліва на право по напрямку руху його автомобіля, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода. В результаті порушення ним Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в медичному закладі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заву, в якій просила розглядати справу без її участі, не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки шкода їй відшкодована.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю і об`єктивно доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в користь держави 1887,80 гривень за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/2529-ІТ від 09.03.2023р., 1887,80 гривень за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/2532-ІТ від 09.03.2023р., 3775,60 гривень за проведення комплексної судової інженерно-транспортної експертизи №КСЕ-19/114-22/2961 від 15.03.2023р., а всього 7551,20 гривень (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7 - слід повернути ОСОБА_5 .

Крім того, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 16.12.2022 року (справа №466/10235/22) арешт на автомобіль марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави 1887,80 гривень за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/2529-ІТ від 09.03.2023р., 1887,80 гривень за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/2532-ІТ від 09.03.2023р., 3775,60 гривень за проведення комплексної судової інженерно-транспортної експертизи №КСЕ-19/114-22/2961 від 15.03.2023р., а всього 7551,20 гривень (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7 - повернути ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 16.12.2022 року (справа №466/10235/22) на автомобіль марки «Hyundai I30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , після вступу вироку в законну силу скасувати.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 - закінчився.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1