Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3222/22
Провадження №: 1-кп/332/104/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, адже на має наміру переховуватися від суду, вчиняти інші злочини або впливати на потерпілу, свідків. Буде виконувати всі покладені на нього зобов`язання, з`являтися до суду, здасть всі свої документи, не буде спілкуватися із свідками.

Прокурору судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання та заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчений, термін перебування під вартою обвинуваченого закінчується 23 червня 2023 року, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Зауважив, що ризики, на які посилався прокурор, є лише припущенням. Жодних доказів, які б доводили, що обвинувачений буде переховуватися від суду або може вчинити інше кримінальне правопорушення, суду не надано. Просить не приймати до уваги посилання прокурора на той факт, що обвинувачений декілька днів перебував у розшуку, як на доказ можливого подальшого його переховування, адже обвинувачений на той момент не знав про необхідність явки до органів досудового розслідування. Щодо можливості вчиняти інші правопорушення, зауважив, що на даний час немає жодних повідомлень про такі випадки.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2023 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на шістдесят днів, а саме до 23.06.2023 року.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Очікуване покарання, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, належних висновків не зробив, у зв`язку із чим обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочину, перебуваючи на випробувальному терміні за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2022.

Крім того обвинувачений не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, отже має слабкі соціальні зв`язки, що з урахуванням тяжкості можливого покарання, вказує на те, що обвинувачений може вжити заходів, щоб уникнути відповідальності або вчинити інше кримінальне правопорушення, відповідно наявні ризики, передбачені п. 1 та п.5 ч. 1. ст. 177 КПК України.

При продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому, суд також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів, та не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.

З урахуванням наведеного, з метою виконання процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити терміном на 60 (шістдесят) діб, тобто до 11 серпня 2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, а особою, яка перебуває під вартою - протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 14 червня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1