ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1300/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/254/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.27 ч.1 ст.203-2 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 25 травня 2023 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_7 з участю адвоката ОСОБА_8 та визнано ОСОБА_7 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 203-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 127500 (сто двадцять сім тисяч 500 гривень) з позбавленням права займатися організацією та проведенням азартних ігор строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати та вирішено питання речових доказів.

В апеляційній скарзі заступник Генерального прокурора ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Апелянт зазначає, що згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Наголошує на тому, що судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України, який згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Звертає увагу, що відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Посилається на те, що згідно із п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 203-2 КК України.

Вказує, що умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.27 та ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020 року), а не за ч.2 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020 року), яка передбачає кваліфікуючу ознаку "за попередньою змовою групою осіб" та є підставою для застосування п.3 ч.4 ст.469 КПК України у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, тому вважає, що суд не вправі був затверджувати вказану угоду.

Вважає, що Чортківським районним судом Тернопільської області істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для скасування відповідного вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах обвинувачену ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу, вважають вирок суду законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції затвердив угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_7 з участю адвоката ОСОБА_8 укладену 25 травня 2023 року та ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України із застосуванням ст.69 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 127500 (сто двадцять сім тисяч 500 гривень) з позбавленням права займатися організацією та проведенням азартних ігор строком на 1 рік.

При цьому суд встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.469 КПК України угода по визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Тобто, законодавець допускає укладення угоди в провадженні щодо особливо тяжких злочинів, в яких кваліфікуючою ознакою є вчинення злочину за: попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією, що передбачено ч. 2 ст. 203 КК України.

Разом з тим умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.203-2 КК України (в редакції Закону України № 768-ІХ від 14.07.2020 року), а саме в пособництві у проведенні азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону і функціонуванні закладу з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, а не за ч.2 ст. 203-2 КК України (в редакції Закону України №768-IX від 14.07.2020), яка передбачає кваліфікуючу ознаку - за попередньою змовою групою осіб, організованою групою, злочинною організацією.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та затвердив угоду, яка згідно з ч.4 ст. 469 КПК не може бути укладена, в зв`язку з чим вирок суду першої інстанції, відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 409 КПК України підлягає скасуванню та відповідно до п.2 ч.2 ст.407 КПК України кримінальне провадження підлягає направленню до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2023 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості - скасувати, а кримінальне провадження №0000336 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 203-2 КК України направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді