Справа № 367/3904/23
Провадження №1-кп/367/759/2023
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000591 від 16.04.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

В підготовчому судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , терміном на 60 днів, у зв`язку з тим, що закінчити судовий розгляд до 12.08.2023 не представляється за можливе, а ризики які враховувались при обранні запобіжного заходу не зменшились, у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого.

Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто переховування ОСОБА_5 від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити що обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до показань, наданих свідками під час досудового розслідування, рапортів поліцейських, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи викритим безпосередньо після вчинення злочину працівниками поліції, намагався втекти з місця злочину, проте був затриманий.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, маючи реальну можливість пересуватись та знаючи про фактичне місце проживання представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, може здійснювати вплив на останніх у кримінальному провадженні не лише шляхом прохань, а й залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, останній раз 16.07.2008 засуджений вироком Апеляційного суду Харківської області за вчинення злочину, передбаченого п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 15 років.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 у разі застосування до нього запобіжного заходу, який дає реальну можливість вільного пересування, може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім та дієвим для забезпечення зазначених вище ризиків та виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також, стороною обвинувачення при зверненні з відповідним клопотанням враховано вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи та законного джерела доходів.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також стандарти забезпечення не тільки прав обвинуваченого, а і високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи характер кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 сторона обвинувачення вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобового домашнього арешту, є недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам. Просить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб.

Прокурор підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував, що до продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно нього.

Суд, заслухавши клопотання прокурора думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість задоволення клопотання прокурора, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду від 18 квітня 2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 16 червня 2023 року включно.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_4 було продовжено застосування запобіжного заходу до 12.08.2023 року, включно, а суд не в змозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що на теперішній час наявне обвинувачення у відношенні обвинуваченого у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, щодо можливого переховування обвинуваченого від суду та впливу на потерпілого і свідків, які ще не допитувались у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, так як йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, у разі доведеності його вини.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, даних про його особу, а саме, що обвинувачений одружений та має на утриманні малолітню дитину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Таким чином, суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, із покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-178, 181, 184, 193-199, 201, 205, 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

не відлучатися цілодобово з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному провадженні;

здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Початок строку дії ухвали суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обчислювати з 28.07.2023 року до 25.09.2023 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 31 липня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1