Справа №336/6199/22
Пр. 1-кп/336/434/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001017 від 07.07.2022, що надійшло до суду на підставі обвинувального акту, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Новомосковськ Дніпропетровської області, яка отримала початкову середню загальну освіту, неодруженої, на утриманні малолітніх або інших осіб не має, офіційно не працевлаштованої, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої;

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м.Новомосковськ Дніпропетровської області, яка отримала початкову середню загальну освіту, заміжня, має на утриманні двоє малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованої, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимої:

- 26.11.2001 апеляційним судом Вінницької області за ст.19, ч.3 ст. 142, ч.2 ст.143, ст.42 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацію майна; 28.02.2002 ухвалою колегії суддів ВСУ вирок переглянуто, призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнена 30.12.2005 з Дніпродзержинської ВК №34 на підставі постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська умовно-достроково із невідбутим строком 1 рік 8 місяців 22 дня;

- 13.12.2012 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, із застосуванням ч.1 ст.70, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України із іспитовим строком на 3 роки;

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України,

разом із угодами, укладеними між прокурором та кожною з обвинувачених про визнання винуватості від 16.05.2023, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з боку захисту: обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 16.05.2023 учасниками кримінального провадження до суду надано дві окремі угоди про визнання винуватості від 16.05.2023, укладені у місті Запоріжжі між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі її захисника; із обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі її захисника.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, ОСОБА_3 (1) та ОСОБА_4 (2) органом досудового розслідування обвинувачуються в такому:

1.Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 липня 2022 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які заздалегідь домовившись про вчинення злочину, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, поєднаним на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , біля якого в той час знаходилась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідомо скориставшись похилим віком потерпілої ОСОБА_8 , під приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, шляхом обману, як способом проникнення до житла ОСОБА_8 з дозволу власниці, зайшла до її квартири, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами останньої.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні вказаної квартири, під приводом надання соціальної допомоги дітям війни та обміну ніби-то старих грошових купюр на нові, дізналась від потерпілої ОСОБА_8 , де остання зберігає власні грошові кошти та їх загальну суму. Так, ОСОБА_4 , попрохала потерпілу ОСОБА_8 принести гроші для здійснення їх перевірки та обміну. Після того, як потерпіла ОСОБА_8 , принесла з кімнати паперові конверти в яких знаходились грошові кошти в сумі 7000 доларів США та 100.000 гривен, які вона одразу передала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які їх переглянувши та відволікши увагу потерпілої ОСОБА_8 від конвертів з грошима, перебуваючи на кухні та направилась до спальної кімнати для пошуку власної трудової книжки, яка зі слів ОСОБА_4 була необхідна для оформлення соціальної допомоги.

Надалі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_6 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_8 на кухні, діючи за попередньою змовою групою осіб здійснили обмін паперових конвертів, залишив на кухонному столі паперовий конверт з грошовими коштами номіналом 200 гривень з написом «Сувенір» та паперовими відрізками, «ляльку» яку вони принесли з собою заздалегідь, а паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 7000 доларів США та 100 000 гривен які належать потерпілій ОСОБА_8 , залишили собі.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зникли з місця вчинення злочину разом з грошовими коштами в розмірі 7000 доларів США та 100.000 гривен, які належали потерпілій ОСОБА_8 , чим завдали останній матеріальний збиток на зазначену суму.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 26 липня 2022 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які заздалегідь домовившись про вчинення злочину, з прямим умислом на заволодіння чужим майном, поєднаним на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в третьому під`їзді будинку АДРЕСА_7 , підійшли до квартири № 80 , в яку в цей час входив власник житла ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , свідомо скориставшись похилим віком потерпілого, як приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, шляхом обману, як способом проникнення до житла ОСОБА_9 , з дозволу власника перебуваючи у квартирі АДРЕСА_7 з метою подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, під приводом надання соціальної допомоги дитям війни та обміну ніби-то старих грошових купюр на нові, дізнались від ОСОБА_9 , де останній зберігає власні грошові кошти та їх загальну суму.

Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , почали відволікати увагу потерпілого ОСОБА_9 та його дружини, яка в цей час також знаходилась в квартирі ОСОБА_11 , від грошей, які перебували в поліетиленовому пакеті на кухонному столі. В результаті чого, ОСОБА_3 попрохала ОСОБА_11 , надати її пенсійне посвідчення для нібито складання документів для обміну старих грошей на нові, скориставшись відсутністю свідка ОСОБА_11 , яка вийшла з кухні та направилась до спальної кімнати для пошуку пенсійного посвідчення. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом, діючи за попередньою змовою, шляхом обману, попрохали у потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 127 000 гривень, які знаходились на кухонному столі, з метою обміну купюр, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 поліетиленовий пакет з грошовими коштами в розмірі 127 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого поліетиленовий пакет з грошовими коштами, покинули вказану квартиру та зникли з місця вчинення злочину разом з грошовими коштами в розмірі 127 000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_9 , чим завдали останньому матеріальний збиток на зазначену суму.

2. Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 липня 2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які заздалегідь домовившись про вчинення злочину, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, поєднаним на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , біля якого в той час знаходилась ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , свідомо скориставшись похилим віком потерпілої ОСОБА_8 , під приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, зловживаючи довірою, яка була лише способом проникнення до житла ОСОБА_8 з дозволу власниці, проникла до її квартири, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами останньої.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні вказаної квартири, під приводом надання соціальної допомоги ветеранам та обміну ніби-то старих купюр грошових коштів на нові, дізналась від потерпілої ОСОБА_8 , де остання зберігає власні грошові кошти, та їх загальну суму. ОСОБА_4 , попрохала потерпілу ОСОБА_8 принести гроші для здійснення їх перевірки та обміну. Після того, як потерпіла ОСОБА_8 , принесла з кімнати паперові конверти в яких знаходились гроші в сумі 7000 доларів США та 100 000 гривен, які одразу передала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , останні почали їх переглядати та почала відволікати увагу потерпілої ОСОБА_8 від конвертів з грошима, в результаті чого, потерпіла вийшла з кухні та направилась до спальної кімнати для пошуку власної трудової книжки, яка зі слів ОСОБА_4 була необхідна для оформлення соціальної допомоги.

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_6 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_8 на кухні, діючи за попередньою змовою групою осіб здійснили обмін паперових конвертів, залишив на кухонному столі паперовий конверт з грошовими коштами номіналом 200 гривень з написом «Сувенір» та паперовими відрізками, «ляльки» які вони принесли з собою заздалегідь, а паперовий конверт з грошовими коштами в сумі 7 000 доларів США та 100 000 гривен належними потерпілій ОСОБА_8 , залишили собі.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зникли з місця вчинення злочину разом з грошовими коштами в розмірі 7000 доларів США та 100 000 гривен, які належали потерпілій ОСОБА_8 , чим завдали останній матеріальний збиток на зазначену суму.

Крім того, досудового розслідування встановлено, що 26 липня 2022 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_3 , які заздалегідь домовившись про вчинення злочину, з прямим умислом на заволодіння чужим майном, поєднаним на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в третьому під`їзді будинку АДРЕСА_7 , підійшли до квартири № 80 , в яку в цей час входив власник житла ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , свідомо скориставшись похилим віком потерпілого, як приводом надання соціальної допомоги пенсіонерам, шляхом обману, як способом проникнення до житла ОСОБА_9 , з дозволу власника перебуваючи у квартирі АДРЕСА_7 з метою подальшого заволодіння грошовими коштами останнього, під приводом надання соціальної допомоги дитям війни та обміну ніби-то старих грошових купюр на нові, дізнались від ОСОБА_9 , де останній зберігає власні грошові кошти та їх загальну суму.

Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 почали відволікати увагу потерпілого ОСОБА_9 та його дружини, яка в цей час також знаходилась в квартирі ОСОБА_11 , від грошей, які перебували в поліетиленовому пакеті на кухонному столі. В результаті чого, ОСОБА_3 попрохала ОСОБА_11 , надати її пенсійне посвідчення для нібито складання документів для обміну старих грошей на нові, скориставшись відсутністю свідка ОСОБА_11 , яка вийшла з кухні та направилась до спальної кімнати для пошуку пенсійного посвідчення. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою, шляхом обману попрохали у потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 127 000 гривень, які знаходились на кухонному столі, з метою обміну купюр, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 поліетиленовий пакет з грошовими коштами в розмірі 127 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого поліетиленовий пакет з грошовими коштами, покинули вказану квартиру та зникли з місця вчинення злочину разом з грошовими коштами в розмірі 127 000 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_9 , чим завдали останньому матеріальний збиток на зазначену суму.

У судовому засіданні учасники кримінального провадження заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, укладеної 16.05.2023, згідно з умовами кожної з яких:

Обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті та п.1 відповідної угоди. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Обвинувачена розуміє, що відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку з неї будуть стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, згодна їх сплатити, із мірою та видом покарання згодна. Крім того, обвинувачена зобов`язується упродовж одного календарного року, що обчислюється з дня укладення угоди, повернути потерпілій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 750 доларів США та 25 000,00 гривень як відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Передбачене право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого правопорушення, на допит свідків обвинувачення, подання заяв, клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено та є зрозумілим. Обвинувачена цілком розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі не виконання угоди відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, за обставин, які викладені у обвинувальному акті та п.1 відповідної угоди. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Обвинувачена розуміє, що відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку з неї будуть стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, згодна їх сплатити, із мірою та видом покарання згодна. Крім того, обвинувачена зобов`язується упродовж одного календарного року, що обчислюється з дня укладення угоди, повернути потерпілій ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 750 доларів США та 25 000,00 гривень як відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Передбачене право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого правопорушення, на допит свідків обвинувачення, подання заяв, клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено та є зрозумілим. Обвинувачена цілком розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі не виконання угоди відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Стороною обвинувачення у кримінальному провадженні обвинуваченим (за змістом кожної з угод) роз`яснено зміст: п.1 ч.1 ст.394, п.1 ч.3 ст.424, 473, ч.1, п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачені повідомили, що з умовами угоди згодні, заперечення, доповнення та зауваження відсутні, матеріальну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_8 зобов`язуються відшкодувати у розмірі та строки, визначені угоди, наслідки невиконання умов угоди розуміють. Позиція підзахисних підтримана захисником.

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_8 від 02.03.2023, підтриманої в судовому засіданні, вона не заперечує проти укладення угод про визнання винуватості із обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, просить призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Відповідно до розписки ОСОБА_8 від 02.03.2023, із зазначенням паспортних даних, вона отримала від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3 500 доларів США та 50 000,00 гривень в якості часткового відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_9 02.03.2023 також надано письмову згоду щодо укладення зазначених угод про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, просить призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

За змістом розписки потерпілого ОСОБА_9 від 02.03.2023, із зазначенням паспортних даних, у вказан дату він отримав від обвинувачених грошові кошти у сумі 127 000,00 гривень у якості відкшодування матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, інших претензій матеріального характеру не має.

Наведені у розписках відомості щодо відшкодування шкоди у зазначених сумах потерпілі підтримали під час судового засідання, ОСОБА_8 також підтвердила, що її влаштовує порядок відшкодування матеріальної шкоди, обумовлений в угодах й строки сплати завданої шкоди, інших претензій не має.

Умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаних кримінальних правопорушень та правовою кваліфікацією за ч.2 ст.190 КК України.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження. Таким чином, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді, обставини, описані в обвинувальному акті, а також підтвердження обвинуваченим цих обставин дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує прокурора при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження (ст. 470 КПК України).

Так, за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого, в даному випадку, й потерпілих, які є особами похилого віку, й явка до суду вимагає від них значних фізичних зусиль. Крім того, завдяки досягненню угоди повністю відшкодована шкоди потерпілому ОСОБА_9 , а також половина завданої шкоди потерпілій ОСОБА_8 , повернення іншої частини обумовлено умовами угоди.

На переконання суду суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В угоді наявність суспільного інтересу обґрунтована (1) сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також (2) добровільним повідомленням деталей вчиненого кримінального правопорушення (3) вирішенням питання вішкодування завданої потерпілим шкоди.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Під час розгляду кримінального провадження, на підставі угоди про визнання винуватості, суд встановив, що сторонам відомо та зрозуміло таке:

1) відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ч. 4 ст. 394 та ч. 3 ст. 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4 пункту 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

2) обмеженнями відповідно до ч.4 ст.394 КПК України є право оскарження вироку суду першої інстанції на підставі цієї угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена;

3) обмеженнями відповідно до ч.3 ст.424 КПК України є право оскарження в касаційному порядку вироку суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судового рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена;

4) наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. За угодою, обвинувачені розуміють, що умисне невиконання угоди, будь-якої її умови, - є підставою для його кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Обвинувачені під час розгляду провадження підтвердили, що їм відомі і зрозумілі наслідки укладання цієї угоди у вигляді відмови від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України та підтвердили, що розуміють:

1) що кожна з них має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а вони мають такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, відповідно до статті 476 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить й із такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. На виконання приписів ч.4 ст.469 КПК України суд переконався у наданні всіма потерпілими згоди на укладення угоди.

Судом встановлено, що дії обвинувачених вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, належить до нетяжких злочинів.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом перевірено угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Так, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпопетровської області у кримінальному провадженні №209/2898/20, пр.1-кп/209/50/23 від 06.02.2023, яка набрала законної сили 14.02.2023, клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, задоволено, кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Відносно ОСОБА_3 провадження №553/3871/22, пр.1-кп/553/828/023 призначено до судового розгляду, перебуває у Ленінському районному суді м.Полтава.

Відповідно до змісту обвинувального акта та угоди, укладеної добровільно, за згоди учасників кримінального провадження та із розумінням наслідків її укладення, умисні дії обвинувачених кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як шахрайство, із кваліфікуючими ознаками повторності та вчинення за попередньою змовою групою осіб, які є рівнозначно кваліфікуючими за вказаною частиною статті 190 КК України. Враховуючи наявні дані, що характеризують обвинувачену, її дії за першим епізодом потребували кваліфікації лише за ознакою вчинення за попередньою змовою групою осіб. Вказівка на повторність, при цьому, не свідчить про вчинення менш тяжкого злосину та про наявність підстав відповідно до ч.4 ст.474 КПК України для відмови в затвердженні угоди, укладеної між прокурором та стороною захисту, адже не допущено неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди. Таких підстав для відмови й, відповідно, перешкод для затвердження угоди судом не встановлено.

Тому суд дійшов висновку про те, що фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, вказане в угоді, дають можливість суду дійти висновку про існування підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За роз`ясненнями п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справи від 11.12.2012 № 13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», у випадку вчинення особою декількох кримінальних правопорушень сторони угоди попередньо мають узгодити (визначити) міру покарання за кожне вчинене суспільно небезпечне діяння, остаточну (сукупну) міру покарання і лише після цього звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом. У зв`язку з цим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, не враховуються судом, про що зазначається в мотивувальній частині судового рішення, та не є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Так, сторонами не узгоджувався перелік обов`язків, які мають бути покладені на обвинувачених.

Суд враховує, що ОСОБА_4 має утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставин, передбачених ст.66, 67 КК України, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинувачених, не встановлено.

Застосування підстав для визначення покарання відповідно до положень ст.69 КК України сторонами угоди не обумовлено.

Враховуючи особи винних, виходячи з вимог ст.65 КК України, сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Крім того, сторони вважають за можливе, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Перевіривши дотримання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не встановив процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси. У суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченими, натомість, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Як передбачено ч.4 ст.75 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

До справи надійшли досудові доповіді органу пробації відносно обвинувачених на підставі ухвали суду. Так, орган пробації стосовно ОСОБА_3 вважає за можливе виправлення без позбавлення або обмеження волі, за умови нагляду та застосування соціально-виховних заходів для виправлння осіб та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, проведення індивідуально-профілактичної роботи, тобто, необхідно призначення обов`язків, передбачених ч.1,3 ст.76 КК України. Відносно ОСОБА_4 ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є високою, проте, як зазначено у висновку, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, також необхідно призначення обов`язків, передбачених ч.1,3 ст.76 КК України, зокрема, виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. При цьому, необхідно звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 1 рік згідно зі ст.75 КК України, якщо протягом цього строку особи не вчинять нового злочину і виконають покладені обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Підстав для застосування спеціальної конфіскації судом не встановлено.

За приписами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Під час судового розгляду справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/3420/22, пр.1-кс/336/616/22 від 02.09.2022, яка набрала законної сили, клопотання слідчого задоволенои частково. Накладено арешт на майно, яке вилучене 30.08.2022 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_10 , а саме: - мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі:- НОМЕР_3 , imeі:- НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 ;- мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі: НОМЕР_6 , imeі: НОМЕР_7 , з сім картками мобільних операторів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;- мобільний телефон марки «Samsung А 5356» з пін кодом «НОМЕР_39», imeі: НОМЕР_10 , imeі: НОМЕР_11 з сім карткою НОМЕР_12 ;- планшетний пристрой марки «Samsung» у вимкнутому стані, SMT561;- картка банку «ПриватБанк» НОМЕР_13 ;- грошові кошти у сумі 65 ( шістдесят п`ять гривень);- дві сім карти операторів мобільного зв`язку «Life» та «Joice» НОМЕР_14 ;- мобільний телефон марки «Ergo B183», без картки мобільного оператора, imeі: НОМЕР_15 , imeі: НОМЕР_16 ;- сувенірні купюри та блокнот з рукописним записами. У задоволенні решти клопотання - відмовлено. Часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення документів на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (ID - карток) та грошових коштів у сумі 3050 доларів США, 50 Євро.

06.09.2022 ОСОБА_14 відповідно до розписки отримала 3 050 доларів США та 50 євро (26 купюр по 100 доларів США, 9 купюр по 50 доларів США, 1 купюра номіналом 50 євро).

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/3420/22, пр.1-кс/336/617/22 від 02.09.2022, яка набрала законної сили, клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на майно, яке вилучене 30.08.2022 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: - мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» J5 imeі: НОМЕР_17 , imeі: НОМЕР_18 , з номером НОМЕР_19 ;- мобільний телефон марки «Redmi 7A», imeі: НОМЕР_20 , imeі: НОМЕР_21 , з номером НОМЕР_22 ;- мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» АО2s, imeі: НОМЕР_23 , imeі: НОМЕР_24 , з номером НОМЕР_25 ;- мобільний телефон марки «Redmi 9A», imeі: НОМЕР_26 , imeі: НОМЕР_27 , з номером НОМЕР_28 ;- мобільний телефон марки «Samsung SM AO13F » червоного кольору;- мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору, imeі: НОМЕР_29 , imeі: НОМЕР_30 , без сім картки;- мобільний телефон марки «NOKIA» imeі:- НОМЕР_31 , НОМЕР_32 з номером НОМЕР_33 , які упаковані до спец пакету № 7038144; - блокнот з рукописним текстом зеленого кольору; - договір кредиту № К-00008640; - фрагменти паперу А-4 ( нарізані прямокутником), що упаковані до спец пакету № 7038145; - грошові кошти: 500 гривень в кількості 5 штук, 200 гривень в кількості 4 штуки, 100 гривень в кількості 1 штуки, 1 гривня - 1 штука, що упаковані до паперового конверту; - предмет схожий на пістолет з маркуванням «Ekoll Tuna Cal» 8mm P.A. НОМЕР_34 з магазином та 6 предметами схожими на патрони, що упаковані до спец пакету та опечатані биркою; - речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження у зіп пакеті та фрагменти паперу, що упаковані до спец пакету № 7038146. У задоволенні решти клопотання - відмовлено. Часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення: вагів, що упаковані до спец пакету №7038160 - ОСОБА_3 ; свідоцтва шофера № 101743 - особі, на ім`я якої його виписано; грошових коштів, а саме 8 купюр номіналом 100 доларів США - ОСОБА_15 .

Відповідно до розписки ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , він отримав від слідчого 08.09.2022 грошові кошти в сумі 800 доларів США номіналом 100 доларів США в кількості 8 купюр.

Арешт майна відповідно до вказаних ухвал слідчого судді підлягає скасуванню. Доказів на підтвердження приналежності речей іншим особам учасниками провадження не надано.

Проте, при вирішенні питання про скасування арешту як заходу забезпечення необхідно скорегувати перелік майна, адже судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.11.2022 у справі № 336/3420/22, пр.пр. 1-кс/336/616/22, яка набрала законної сили, клопотання адвоката ОСОБА_16 задоволено. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2022 у справі № 336/3420/22 (провадження 1-кс/336/616/22) на: - мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі:- НОМЕР_3 , imeі:- НОМЕР_4 , з номером НОМЕР_5 ; - мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі: НОМЕР_6 , imeі: НОМЕР_7 , з сім картками мобільних операторів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;- мобільний телефон марки «Samsung А 5356» з пін кодом «НОМЕР_39», imeі: НОМЕР_10 , imeі: НОМЕР_11 з сім карткою НОМЕР_12 ;- планшетний пристрій марки «Samsung» у вимкнутому стані, SMT561;- картка банку «ПриватБанк» НОМЕР_13 ;- грошові кошти у сумі 65 (шістдесят п`ять гривень); - дві сім карти операторів мобільного зв`язку «Life» та «Joice» НОМЕР_14 ;- мобільний телефон марки «Ergo B183», без картки мобільного оператора, imeі: НОМЕР_15 , imeі: НОМЕР_16 ;- сувенірні купюри та блокнот з рукописним записами. Тобто, щодо наведеного майна питання про зняття арешту розгляду не підлягає.

На виконання ч.11 ст.182, ст374 КПК України поверненню обвинуваченим підлягає застава, внесена ОСОБА_17 за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно ухвали Запорізького апеляційного суду від 04.10.2022 у справі №336/2940/22, пр. 11-сс/807/598/22 (квитанція №46 від 05.10.2022) та ОСОБА_17 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ухвали Запорізького апеляційного суду від 04.10.2022 у справі №336/2940/22, пр.11-сс/807/597/22 (квитанція №54 від 05.10.2022), оскільки положення процесуального законодавства для розгляду цього питання дотримані, підстав для залишення в силі запобіжного заходу у вигляді застави відносно кожної з обвинувачених судом не встановлено.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні застосовані не були.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду, оскільки в угоді передбачено умови відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, з якими погодились всі учасники кримінального провадження, відповідно, заявлену позовну заяву потерпіла під час судового розгляду не підтримала. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України, що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_9 не заявлено.

За нормою ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За приписами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За змістом ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як врегульовано ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Так, у відповідності до наданих стороною обвинувачення доказів не підтверджено витрат на проведення експертиз у даному провадженні, тому, із врахуванням норми ч.2 ст.122 КПК України, суд не вважає їх доведеними та не приймає рішення про їх стягнення, тому їх компенсація здійснюється за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України, з урахуванням того майна, що вже повернуто власникам (розписки досліджені судом).

Керуючись ст.100, 118, 122, 124, 126, 174, 182, 367-371, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 472, 474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 травня 2023 року, укладену у місті Запоріжжі між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 травня 2023 року, укладену у місті Запоріжжі між прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений на майно відовідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/3420/22, пр.1-кс/336/616/22 від 02.09.2022 та ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/3420/22, пр.1-кс/336/617/22 від 02.09.2022, скасувати (з урахуванням переліку майна, арешт на яке не накладався та був знятий під час досудового розслідування кримінального провадження):

Зняти арешт з такого майна:

- мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» J5 imeі: НОМЕР_17 , imeі: НОМЕР_18 , з номером НОМЕР_19 ;

- мобільний телефон марки «Redmi 7A», imeі: НОМЕР_20 , imeі: НОМЕР_21 , з номером НОМЕР_22 ;

- мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» АО2s, imeі: НОМЕР_23 , imeі: НОМЕР_24 , з номером НОМЕР_25 ;

- мобільний телефон марки «Redmi 9A», imeі: НОМЕР_26 , imeі: НОМЕР_27 , з номером НОМЕР_28 ;

- мобільний телефон марки «Samsung SM AO13F » червоного кольору;

- мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору, imeі: НОМЕР_29 , imeі: НОМЕР_30 , без сім картки;

- мобільний телефон марки «NOKIA» imeі:- НОМЕР_31 , НОМЕР_32 з номером НОМЕР_33 ;

- блокнот з рукописним текстом зеленого кольору;

- договір кредиту № К-00008640;

- фрагменти паперу А-4 ( нарізані прямокутником);

- грошові кошти: 500 гривень в кількості 5 штук, 200 гривень в кількості 4 штуки, 100 гривень в кількості 1 штуки, 1 гривня - 1 штука, що упаковані до паперового конверту;

- предмет схожий на пістолет з маркуванням «Ekoll Tuna Cal» 8mm P.A. НОМЕР_34 з магазином та 6 предметами схожими на патрони, що упаковані до спец пакету та опечатані биркою;

- речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження у зіп пакеті та фрагменти паперу, що упаковані до спец пакету № 7038146.

Речові докази:

- фрагмент паперу, купюри номіналом 200 гривень, написом «сувенір», паперовий конверт, чашку, блокноти з рукописним записами, договір кредиту №К-00008640, що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- більова гумка білого кольору у картонній коробці з надписом, поліетилен голубого кольору з сифону «Криниця» у картонній коробці із пояснювальним написом, полімерний пакет у картонній коробці з написом; скатертина з кімнати №1 у картонній коробці з пояснювальним написом, марлевий тампон зі змивом з ручки 2-ої дерев`яної двері (зовнішня сторона) у паперовому конверті з написом, марлевий тампон зі змивом з ручки 2-ої дерев`яної двері (внітрушня сторона) у паперовому конверті з написом, марлевий тампон зі змивом з ручки 1-ої дерев`яної двері (зовнішня сторона) у паперовому конверті з написом, марлевий тампон зі змивом з ручки 1-ої дерев`яної двері (внутрішня сторона) у паперовому конверті з написом, один фрагмент сліду нижньої частини взуття, що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- картку банку «ПриватБанк» НОМЕР_13 , що перебуває у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- диски DVD-R Esperanza 4,7 Gb у кількості 6 одиниць із записом слідчих дій, долучені до матеріалів кримінального провадження, а також DVD-R диск Videx у паперовому конверті, як додаток до протокола огляду - залишити в справі;

- мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , належний ОСОБА_18 , з сім-карткою НОМЕР_9 та НОМЕР_8 , мобільний телефон марки «NOKIA» imeі 1: НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , належний ОСОБА_19 , з сім-карткою НОМЕР_35 , мобільний телефон марки «Samsung А535G» imeі: НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , належний ОСОБА_20 - сину ОСОБА_12 , з сім-карткою НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «Samsung А32» imeі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_21 , з сім-карткою НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Ergo B183», без картки мобільного оператора, imeі: НОМЕР_15 , imeі: НОМЕР_16 , мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» J5 imeі: НОМЕР_17 , imeі: НОМЕР_18 , з номером НОМЕР_19 , мобільний телефон марки «Redmi 7A», imeі: НОМЕР_20 , imeі: НОМЕР_21 , з номером НОМЕР_22 , мобільний телефон марки «Samsung-Galaxy» АО2s, imeі: НОМЕР_23 , imeі: НОМЕР_24 , з номером НОМЕР_25 , мобільний телефон марки «Redmi 9A», imeі: НОМЕР_26 , imeі: НОМЕР_27 , з номером НОМЕР_28 , мобільний телефон марки «Samsung SM AO13F » червоного кольору, мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору, imeі: НОМЕР_29 , imeі: НОМЕР_30 , без сім-картки, мобільний телефон марки «NOKIA» imeі:- НОМЕР_31 , НОМЕР_32 з номером НОМЕР_33 , планшетний пристрій марки «Samsung» у вимкнутому стані, SMT561, дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Life» та «Joice» НОМЕР_14 , що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - повернути ОСОБА_3 ;

- id-картки на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за приналежністю вказаним особам;

- свідоцтво шофера № НОМЕР_38 , що перебуває у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за приналежністю особі, на ім`я якої воно видано;

- грошові кошти: 500 гривень в кількості 5 од., 200 гривень в кількості 4 од., 100 гривень в кількості 1 од., 1 гривня - 1 од., що упаковані до паперового конверту, 65 гривень (шістдесят п`ять гривень), що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за приналежністю ОСОБА_3 ;

- предмет, схожий на пістолет з маркуванням «Ekoll Tuna Cal» 8mm P.A. НОМЕР_34 з магазином та 6 предметами, схожими на патрони, що упаковані до паперового конверту, речовину сіро-зеленого кольору рослинного походження у зіп-пакеті, що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити;

- ваги у спецпакеті №7038160, що упаковані до паперового конверту, що перебувають у камері схову ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути за приналежністю ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_17 заставу, внесену на рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області:

- у сумі 52 000,00 гривень за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04.10.2022 у справі №336/2940/22, пр. 11-сс/807/598/22 (квитанція №46 від 05.10.2022 у ТВБВ10003/0528);

- у сумі 52 000,00 гривень за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04.10.2022 у справі №336/2940/22, пр. 11-сс/807/597/22 (квитанція №54 від 05.10.2022 у ТВБВ10003/0528).

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_8 , - залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4,6,7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1