Справа №443/1770/23
Провадження №1-кс/443/45/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

25 вересня 2023 рокуслідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Сектором дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 від 04 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Дізнавач СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 ,за погодженням прокурора Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту арешт на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 і якою користувалася її дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просить аборонити користування, розпорядження, знищення або відчуження на користь третіх осіб банківської карти банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 і якою користувалася її дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явилися, згідно поданого клопотання просять проводити розгляд справи без їх участі.

Особи, у володінні яких знаходилася банківська карти № НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали заяву, згідно якої проти задоволення клопотання не заперечують.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Як видно з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що власником банківської карти № НОМЕР_1 , на яку ОСОБА_7 перерахувала грошові кошти в сумі 1 200 гривень, являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 . Даною банківською картою користувалася її дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка займається продажем товару в соціальній мережі «Фейсбук» і яка використовувала вказану банківську карту для оплати покупцями коштів за товар.

Наведене у клопотанні майно, було вилучено 21.09.2023 року у ОСОБА_6 , яка добровільно видала банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом огляду предмету від 21.09.2023 року, та саме це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000175 від 04.05.2023 року року про що 21.09.2023 року дізнавачем СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно із забороною розпорядження та користування підлягає задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що вимога клопотання щодо заборони знищення або відчуження на користь третіх осіб вищевказаною банківською картою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , то такане ґрунтується на вимогах КПК України. Більше того, така вимога охоплюється змістом поняття арешту, передбаченого частиною 1 ст. 170 КПК України, згідно з яким арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відтак, така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , володільцем якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Заборонити користування та розпорядження банківською картою банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , володільцем якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати дізнавача повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного протягом п`яти днів з дня її проголошення (складення).

Слідчий суддя ОСОБА_1