справа № 361/5355/18
провадження № 1-о/361/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000933 від 02.03.2018 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_4 , засудженого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки (вирок набув законної сили), про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а саме:

- журнал судового засідання від 14.11.2018 року був вилучений і частково доданий до журналу судового засідання від 15.10.2019 року, тобто мало місце фальшування журналів судових засідань;

- висновок експерта від 28.03.2018 року №12-1/465 занесено до ухвали суду як інжеренрно-технічну експертизу «Транспортно-трасологічне дослідження №12-1/465 від 28.03.2018;

- в матеріалах справи відсутні судові трасологічна та автотехнічна експертизи;

- в судовому засіданні 15.10.2019 свідок ОСОБА_6 сказав що не бачить в обличчі ОСОБА_4 водія DAEWOO LANOS;

- в матеріалах справи відсутні протокол та схема місця ДТП, фотофіксації автомобілів та місця зіткнення, немає свідків аварії, відсутні порівняння травм ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

- суддя ОСОБА_8 притягнула до відповідальності ОСОБА_4 взявши до уваги акт судово-токсологічного дослідження №191 на алкогольне сп`яніння а не на наркотичне (яким підтверджувалось те, що у водія DAEWOO LANOS не виявлено алкогольного сп`яніння);

- зі сфальшованого журналу судового засідання 15.10.2019 вбачається, що подавалась довідка МСЕК про призначення 2 групи інвалідності з 01.11.2019 по 01.11.2020, не могла бути подана 15.10.2019, оскільки огляд і видача довідки відбувався 16.10.2019;

Усі вищевикладені обставини є нововиявленими, на підставі яких ОСОБА_4 вважає що є підстави для скасування вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 по справі №361/5355/18 і ухвалити новий - виправдувальний вирок.

В судовому засіданні захисник та засуджений вимоги поданої заяви підтримали та пояснили, що вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 виконано добровільно в частині сплати штрафу. Підставою для подання вищевказаної заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами є звернення потерпілих у справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з цивільними позовами про стягнення матеріальної та моральної шкоди. З апеляційною скаргою засуджений ОСОБА_4 до апеляційного суду не звертався бо на той час він через ДТП втратив пам`ять та перебував на лікуванні в різних лікарнях. На той час адвокат, яка захищала його інтереси, мало спілкувалась з засудженим, так само як і представники поліції. А оскільки строки на апеляційне оскарження давно сплинули, то захисник та засуджений прийняли рішення що є підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами. Якби не подані цивільні позови від потерпілих, то засуджений ОСОБА_4 в суд з заявою про перегляд вироку за нововияленими обставинами взагалі не звертався б.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що всі нововиявлені обставини, на які посилались захисник та засуджений, є незгодою з судовим рішенням. Ні прокурор ні слідчі, які приймали участь у розгляді кримінального провадження не були притягнуті до кримінальної відповідальності за фактом перевищення службових повноважень чи за фактом зловживання владою чи службовим становищем. Крім того, прокурор звернула увагу, що в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 постійно наголошує на тому, що суддя ОСОБА_8 не повністю дослідила докази, які наявні в матеріалах кримінального провадження, що стало наслідком притягнення до кримінальної відповідальності невинної особи. Що в свою чергу, на підставі ст. 411 КПК України є підставою для апеляційного оскарження. Разом з тим, вирок суду не оскаржувався, набрав законної сили та був частково виконаний - засудженим сплачено призначений вироком штраф.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного висновку.

Системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «Правєдная проти Росії»).

Суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить ОСОБА_4 та його захисник, фактично зводяться до переоцінки доказів.

Стороною захисту фактично ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, які вже досліджувалися та оцінені судом, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пункт 52 рішення ЄСПЛ «Рябих проти Росії», де йдеться про те, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень, який полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що порушення, які на думку ОСОБА_4 та його захисника були допущені суддею ОСОБА_8 під час постановлення вироку, можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у порядку апеляційної чи касаційної процедури, однак не свідчать про можливість здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду за ново виявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Таким чином, провівши належну перевірку обставин, викладених у заяві про перегляд вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироків, що належить переглянути, у строки передбачені ч. 1 ст. 461 КПК України, а ті доводи, що наводить засуджений, фактично зводяться до незгоди в цілому з вироком суду.

Кримінальна справа №361/5355/18 розглядалася за правилами Кримінально-процесуального кодексу України.

Як вбачається з копії вироку, суд першої інстанції, перевіряючи підстави, які заявник вважав нововиявленими, вивчивши матеріали кримінальної справи № 361/5355/18 та допитавши свідків у справі, обґрунтовано зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: довідкою Броварської центральної районної лікарні №1308 від 01.03.2018 року, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_9 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканин; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.03.2018 року, який засвідчує факт зіткнення двох транспортних засобів - «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 та «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , їх розташування по А/Д Київ-Суми, біля АЗС «Sun Oil», с. Гоголів, Броварського району, Київської області, а саме: автомобіль марки «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 знаходився передньою частиною на прилеглому узбіччі, задньою - на смузі руху від м. Київ до м. Суми, автомобіль марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 знаходився в смузі руху від м. Київ до м. Суми, сліди шин та сліди гальмування вказаних автомобілів відсутні, протоколами огляду транспортних засобів від 01.03.2018 року, відповідно до яких щодо автомобіля «Toyota Corolla» встановлено зовнішні пошкодження: відірвано та деформовано передній бампер, розбиті передні блоки фар, деформовано капот, радіаторну решітку, розбито лобове скло у вигляді сітки, деформовано бокову передню ліву сторону, щодо автомобіля «Daewoo Lanos» встановлено зовнішні пошкодження: дефорфмовано передній бампер з правої сторони, деформовано бокову передню праву сторону, розбиті передні блоки фар, розбито лобове скло, копією акту судово-токсикологічного дослідження №191 від 12.03.2018 року, об`єктом якого були 2 пеніцилінових флакони фабричної укупорки, по 5 мл крові, опечатані пластирем, до бокових поверхонь приклеєні етикетки з написом «0.10 02.03.2018р. кров на алкоголь ВАТТ №1 ПІБ ОСОБА_4 вік 39р. Адреса ВАТ №1 Діагноз наркотичне сп`яніння лікар ОСОБА_11 . М/о ОСОБА_12 », висновком експерта №27 від 25.04.2018 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, отримані потерпілим ОСОБА_9 , внаслідок обставин 01.03.2018 року, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк більше 21 доби, висновком експерта «12-1/476 від 30.03.2018 року, згідно якого несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма автомобіля «Daewoo Lanos» перед ДТП не виявлено, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування «Daewoo Lanos» перед ДТП не виявлено, елементи підвіски автомобіля «Daewoo Lanos» на момент огляду знаходились у працездатному стані, несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу «Daewoo Lanos» перед ДТП не виявлено, висновком експертів №11855/18-52/18213/18-52 від 23.08.2018 року за результатами проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, відповідно до якого місце зіткнення автомобілів «Daewoo Lanos» та «Toyota Corolla» відбулося на стороні дороги, яка призначена для руху в напрямку м. Суми, тобто на стороні руху автомобіля «Toyota Corolla», зіткнення автомобілів «Daewoo Lanos» та «Toyota Corolla» було не пряме, а косе, при якому повздовжні осі транспортних засобів розташовувались по відношенню один до одного під кутом, який не дорівнює 0°, 90° або 180°, виїзд водія автомобіля «Daewoo Lanos» на смугу зустрічного руху є моментом виникнення «небезпеки для руху» водію автомобіля «Toyota Corolla». Траєкторія автомобілів «Daewoo Lanos» та «Toyota Corolla» перед зіткненням була наступна: автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіль «Toyota Corolla» під керуванням водія ОСОБА_10 рухалися в зустрічних напрямках, при зближенні транспортних засобів автомобіль «Daewoo Lanos» здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого останній передньою правою кутовою частиною контактував з передньою частиною автомобіля «Toyota Corolla», у даній дорожній обстановці, що склалася, поява зустрічного автомобіля «Daewoo Lanos» на смузі руху водія автомобіля «Toyota Corolla», відповідно до п.1.10. ПДР України визначається як «небезпека для руху».

Разом з тим, стан наркотичного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_4 у момент дорожньо-транспортної пригоди 01.03.2018 року підтверджується дослідженими копією запису лікаря приймального відділення від 01.03.2019 року, відповідно до якого у хворого вірогідно інтоксикація наркотичними речовинами, психотропне збудження, на момент огляду даних ЗЧМТ не виявлено, копією виписного епікризу №3975 від 15.03.2018 року, відповідно до якого відносно ОСОБА_4 встановлено діагноз синдром залежності від наркотичних речовин, факт вживання наркотичних речовин опіоїдного ряду: метадон, морфін, марихуана, трамадол, для подальшого лікування ОСОБА_4 був переведений в наркологічний центр, листом керівника наркологічного центру «Ренесанс» ОСОБА_13 від 30.03.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_4 з 13.03.2018 року отримував комплекс послуг, спрямованих на його реабілітацію і ресоціалізацію, призначених для осіб, що знаходяться в алкогольній, наркотичній, ігровій та ін. залежності.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 не заперечував того факту, що він проходив лікування у лікарні «Ренесанс», але він не приймав ніяких ліків а лише вчився заново читати та вивчав вірші на пам`ять. Як пояснив суду засуджений, дане лікування йому було необхідне саме після ДТП, яка відбулась 01.03.2018.

Варто зауважити, що під час вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності суд враховував той факт, що ОСОБА_4 не визнавав свою вину та внаслідок черепно-мозкової травми, отриманої під час ДТП, не пам`ятає обставин дорожньо-транспортної пригоди. Однак, в описовій частині вироку від 02.12.2019 зазначено, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується показами потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 01.03.2018 року на автомобільній дорозі «Київ-Суми» відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок того, що автомобіль «Daewoo Lanos» рухався прямо на автомобіль «Toyota Corolla», в той час як водій автомобіля «Toyota Corolla» вжив всіх необхідних заходів для уникнення зіткнення, крім того, ОСОБА_9 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 знаходились у кареті швидкої медичної допомоги, де медичні працівники повідомили, що саме ОСОБА_4 був за кермом автомобіля «Daewoo Lanos». Разом з тим, суд взяв до уваги покази свідка ОСОБА_7 , який у судовому засіданні пояснив, що 01.03.2018 року по автомобільній дорозі «Київ-Суми» рухався з обвинуваченим ОСОБА_4 у автомобілі «Daewoo Lanos», ОСОБА_4 був за кермом вказаного транспортного засобу, більше в автомобілі нікого не було. Крім того, з показів свідка ОСОБА_14 , вбачається, що 01.03.2018 року на автомобільній дорозі «Київ-Суми» відбулася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль «Toyota Corolla», під керуванням ОСОБА_10 , рухався зі швидкістю 60-70 км/год, дорожнє покриття було чисте та сухе, на відстані близько 50 м вона помітила автомобіль «Daewoo Lanos», який рухався прямо на автомобіль «Toyota Corolla», відбувся удар у передню частину автомобіля «Toyota Corolla», крім того, свідок ОСОБА_14 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 знаходились у кареті швидкої медичної допомоги, де медичні працівники повідомили, що саме ОСОБА_4 був за кермом автомобіля «Daewoo Lanos».

Таким чином, під час постановлення обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 суд першої інстанції враховував не лише покази свідка ОСОБА_6 , який свідчив в судовому засіданні 15.10.2019.

Належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого ОСОБА_4 обставин щодо фальсифікацій та фальшування свідчень та доказів слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти. Разом із тим, належного підтвердження доводів в частині фальсифікації (підроблення) невизначеними особами процесуальних документів, зокрема висновків експерта чи журналів судових засідань, або свідчень незалежних свідків, засуджений суду не надав. Як зазначив захисник засудженого в судовому засіданні, ними навіть не було прослухано всіх дисків судових засідань, з метою встановлення підроблення журналів судових засідань та надання відповідних доказів до суду.

Як зазначив прокурор у судовому засіданні та як вказує суд, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 523/13878/19, результатів здійснення кримінальних проваджень за вищевказаними вказаними фактами фальшування показів свідків, фальсифікації журналів судових засідань, матеріали провадження не містять, а відтак відсутні підстави для визнання вказаних обставин нововиявленими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у поданій заяві не наведено доводів, які би свідчили, що в цьому провадженні були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Постановлений вирок суду від 02.12.2019 є належно вмотивованим та обґрунтованим, його зміст відповідає вимогам ст. 374 КПК, у ньому наведено мотиви, з яких виходив суд, та положення закону, яким він керувався під час постановлення вироку.

Суд погоджується з висновками судді ОСОБА_8 у вироці від 02.12.2019, оскільки обставини, наведені засудженим ОСОБА_4 не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК. При цьому незгода із фактичними обставинами справи та оцінкою доказів, викладеною у вироку суду першої інстанції, сама по собі не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 459 - 467, 369 - 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000933 від 02.03.2018 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.08.2023.

Суддя ОСОБА_1