Справа № 159/1389/22 Провадження №11-кп/802/331/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконфренеції),

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконфренеції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, із задовільним станом здоров`я, не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, На підставі статей 71, 72 КК України остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. Ухвалою Маневицького районного суду від 19 серпня 2021 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк покарання становить 7 місяців 15 днів,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185,ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом часткового складання призначених покарань, із урахуванням вимог частини першої статті 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, визначено обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2020 року та остаточно визначено обвинуваченому ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_9 у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2022 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат та скасування арешту майна.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повторно вчинив нові умисні кримінальні правопорушення (злочини).

Зокрема, ОСОБА_7 у період з 23:26 год. 17 січня 2022 року до 00:12 год. 18 січня 2022 року, в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з під`їзду вказаного будинку, повторно таємно викрав дитячий самокат марки «Razor» вартістю 1 533 грн. 33 коп., належний ОСОБА_10 чим спричинив останній майнової шкоди на вказану суму.

ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 близько 13:00 год. 14 лютого 2022 року, у м. Ковель Волинської області, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність житла особи, що передбачене статтею 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою перебування в середині будинку без згоди власника володіння, потерпілої ОСОБА_11 , шляхом відкриття дверей проник до квартири АДРЕСА_3 чим порушив недоторканість житла потерпілої ОСОБА_11 як його власника.

ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_7 , у період з 25 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, переліз через паркан та проник на охоронювану територію Малого приватного підприємства «Інвестбуд» (далі - МПП «Інвестбуд»), що за адресою: вул. Грушевського, 100, м. Ковель, Волинська область, де, продовжуючи реалізацію своїх протиправних намірів, вийняв скло з вікна і проник у підсобне приміщення МПП «Інвестбуд» та повторно, таємно викрав зварювальний апарат марки «Vita TM, inverter MMA mini- 300 L», вартістю 1 300 грн., будівельний міксер марки «Фиолент», вартістю 1 066 грн. 33 коп., перфоратор марки «Сталь» модель П26-12П», вартістю 1 761 грн. 55 коп., кутову шліфмашинку марки «Сталь» модель «КШМ 111-125 РД», вартістю 1 259 грн. 49 коп. вказаними діями спричинив майнової шкоди МПП «Інвестбуд» в особі представника - директора ОСОБА_12 на загальну суму 5 387 грн. 37 коп.

ОСОБА_7 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 близько 08:30 год. 06 березня 2022 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, переліз через паркан та проник на охоронювану територію МПП «Інвестбуд», що розташоване по вул. Грушевського, 100 у м. Ковель Волинської області, де, продовжуючи реалізацію своїх протиправних намірів, шляхом виймання скла з вікна проник до підсобного приміщення МПП «Інвестбуд» та повторно таємно намагався викрасти електродвигун потужністю 500 Вт, вартістю 500 грн., пристрій для зарядки акумуляторів, вартістю 510 грн., 15 метрів силового чотирьохжильного алюмінієвого кабелю, вартістю 430 грн., належні МПП «Інвестбуд» в особі представника - директора ОСОБА_12 , ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 помітив і викрив охоронець у зв`язку із чим він був змушений залишити вказані речі під вікном ззовні названого приміщення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує вирок суду через його незаконність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Заперечує факт вчинення ним інкримінованих злочинів, за усім обсягом пред`явленого йому обвинувачення. Показання свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а також потерпілих: ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вважає неправдивими та суперечливими, здобутими під тиском слідчих органів. Зазначає, що досудове слідство проведено неналежним чином, події вчиненого не відтворено. Речі, викрадення яких йому інкримінується з території підприємства, знайшов на дачі. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника які, кожен окремо, підтримали подану апеляційну скаргу, із викладених у ній мотивів, прокурора, яка відносно її задоволення заперечила, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок суду відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, із достатньою повнотою досліджено здобуті органом досудового розслідування докази і зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185,ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Хоча обвинувачений, будучи безпосередньо допитаний судом, винуватість у вчиненому не визнав, однак не заперечував своєї присутності у часі та місці, зазначених у обвинувальному акті, за епізодами вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. Також визнав факт перебування у м. Ковелі 14 лютого 2022 року - у день, коли мало місце незаконне проникнення у житло потерпілої ОСОБА_11 .

Позиція ОСОБА_7 щодо заперечення фактичних обставин вчиненого, перевірялась судом першої інстанції, свого підтвердження не знайшла та повністю спростована показаннями свідків: ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , наданих суду, змістом яких установлено, що після звернення потерпілої ОСОБА_10 із заявою (повідомленням про злочин) по факту крадіжки самоката із під`їзду будинку, в ході переглянутих відеозаписів із камер спостереження, установлених на під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 за 17-18 січня 2022 року, в особі чоловічої статі, яка із самокатом у лівій руці вийшла із під`їзду, за зовнішніми ознаками, установлено особу обвинуваченого. Також у період лютого-березня 2022 року, на території підприємства ПММ «Інвестбуд», було виявлено приставлену до паркана драбину і чоловіка, візуально схожого на ОСОБА_7 , який на спині ніс будівельний міксер. 05 березня 2022 року зварювальний апарат, електродвигун, пристрій для зарядки акумуляторів, кабель та будівельний міксер були передані обвинуваченим на зберігання свідку ОСОБА_14 та видані останнім у добровільному порядку працівникам поліції. На наступний день, на території цього ж підприємства, у вікні гаража було виявлено побите скло, під вікном розкидані речі (кабель, електродвигун), а також чоловіка на дереві над парканом, який на звернення охоронця злізти, зіскочив з дерева за паркан та утік.

Потерпіла ОСОБА_10 у письмовій заяві підтвердила факт викрадення дитячого самоката та вказала, що його вартість їй відшкодована не була.

Потерпіла ОСОБА_11 у суді, з достатньою повнотою, описала обставини проникнення 14 лютого 2022 року обвинуваченого на територію її домоволодіння, огородженого парканом, який через замкнені в`їзні ворота та дві калітки, проник у її будинок. А потерпілий ОСОБА_12 директор МПП «Інвестбуд», підтвердив факт зберігання усіх інструментів та іншого будівельного приладдя, яке востаннє використовувалося працівниками 23 лютого 2022 року, у підсобному приміщенні на території підприємства. Бачив драбину, приставлену до паркану, а під вікном складу, де з вікна було знято скло - речі, які попередньо знаходились у складі. Також підтвердив факт зникнення інших речей, у таємному викраденні яких обвинувачується ОСОБА_7 .

Такі їх показання щодо обставин вчиненого є чіткими, детальними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та достатньо повно відтворюють перебіг подій вчинених з участю обвинувачених злочинів, підстав якого їм оговорювати, як і підстав не брати їх показання до уваги, в ході судового розгляду, установлено не було.

Як свідки так і потерпілі, допитані судом, у відповідності до положень ст. ст. 352, 353 КПК України, будучи приведеними до присяги та попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідчили добровільно, розповідаючи про відомі їм обставини вчинення обвинуваченим протиправних дій. Відомостей про застосування до них будь-яких заходів примусу, з метою одержання необхідних стороні обвинувачення свідчень на стадії досудового розслідування та в ході судового розгляду, не установлено.

Окрім того, такі їх показання цілком узгоджуються із письмовими доказами, що безпосередньо досліджувались та оцінювались судом.

Зокрема, за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно (ч. 2 ст. 185 КК України): протоколом про прийняття заяви ОСОБА_10 від 18 січня 2022 року по факту вчинення кримінального правопорушення (злочину); постановою від 19 січня 2022 року про визнання ОСОБА_10 потерпілою; постановою про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 20 січня 2022 року; постановою дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 03 лютого 2022 року, якими визначено орган проведення досудового розслідування та перекваліфіковано вчинене кримінальне правопорушення (злочин) із ч. 1 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України; постановою добровільної видачі та огляду речей від 23 січня 2022 року; постановою про визнання речових доказів від 24 січня 2022 року, відповідно до яких дізнавачу СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області голова ОСББ «Авангард-10» (вул. Мечникова, 10, місто Ковель) видав, у тому числі, відеозапис з камери, встановленої на під`їзді № 2 будинку, оптичний диск із вказаним відеозаписом визнано речовим доказом; даними протоколу огляду речей, відеозапису з камери відеоспостереження з під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , де зафіксовано особу чоловічої статі, в руках з оберемком рослин, який о 23:26 год. 17 січня 2022 року заходить у під`їзд будинку, о 00:12 год. 18 січня 2022 року виходить із під`їзду із дитячим самокатом; протоколом демонстрації відеозапису від 17 лютого 2022 року, яким зафіксовано, що свідок ОСОБА_17 на відеозаписі із камери відеоспостереження з під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 за 17-18 січня 2022 року упізнала свого сина ОСОБА_7 ; висновком експерта № СЕ-19/103-22/1055-ТВ від 07 лютого 2022 року, яким визначено ринкову вартість самоката марки «Разор» станом на 18 січня 2022 року.

За епізодом незаконного проникнення у житло (ч. 1 ст. 162 КК України): протоколом про прийняття заяви ОСОБА_11 від 14 лютого 2022 року по факту вчинення кримінального правопорушення (злочину); постановою від 15 лютого 2022 року про визнання ОСОБА_11 потерпілою; постановою про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 14 лютого 2022 року, даними протоколу огляду місця події від 14 лютого 2022 року, у якому відображено місце вчинення кримінального правопорушення (будинок АДРЕСА_4 ), обстановку на прилеглій території та у приміщенні; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 лютого 2022 року, якими підтверджується впізнання обвинуваченого потерпілою ОСОБА_11 .

Окрім того, сам обвинувачений, який попередньо проходив лікування у реабілітаційному центрі у Хмельницькій області, підтвердив факт свого перебування 14 лютого 2022 року у м. Ковель.

За епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно та поєднаного у сховище (ч. 3 ст. 185 КК України), а також незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у сховище (ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України): протоколом про прийняття заяви ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення від 06 березня 2022 року, постановою від 07 березня 2022 року про залучення юридичної особи до кримінального провадження в якості потерпілого; постановою від 06 березня 2022 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні; даними протоколу огляду місця події від 06 березня 2022 року, у якому відображено місце вчинення крадіжки, замаху на крадіжку (Волинська область, місто Ковель. вулиця Грушевського, 100, територія МПП «Інвестбуд»), обстановку на території підприємства, у підсобному приміщенні; даними протоколів від 06 березня 2022 року пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, яким підтверджується впізнання обвинуваченого свідком ОСОБА_15 , а також проведення слідчого експерименту із його участю за місцем вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), якими установлено механізм, окремі елементи події злочину, перевірено реальне існування заявлених фактів; протоколом затримання особи від 06 березня 2022 року, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку статті 208 КПК України; консультаційним висновком спеціаліста від 06 березня 2022 року, яким стверджується факт перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння; постановами від 07 березня 2022 року про визначення слідчої групи та об`єднання матеріалів досудових розслідувань; заявами ОСОБА_18 від 06 та 28 березня 2022 року про добровільну видачу працівникам поліції: зварювального апарата марки «Vita TM», електродвигуна потужністю 500 Вт, пристрою для зарядки акумуляторів, 15 метрів кабелю, які 05 березня 2022 року йому передав обвинувачений ОСОБА_7 ; постановами від 06 та 28 березня 2022 року про їх визнання речовими доказами; висновком експерта № СЕ-19/103-22/2241-ТВ від 04 квітня 2022 року, яким установлено ринкову вартість зазначених речей.

Показання потерпілого та свідків, які безпосередньо бачили обвинуваченого на місці вчинення злочину та в ході проведення слідчої розшукової дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, упізнали його за зовнішніми ознаками, поза розумним сумнівом спростовують версію обвинуваченого про знайдення на дачі, а не таємного викрадення речей із підсобного приміщення на території МПП «Інвестбуд» які, у подальшому, ОСОБА_7 приніс на зберігання ОСОБА_14 .

Потерпіла ОСОБА_11 дала суду достатньо повні та логічні покази щодо обставин проникнення ОСОБА_7 на територію її будинковолодіння, підстав для її повторного допиту, як просить у апеляційній скарзі обвинувачений, який був присутній при її допиті та не був обмежений у процесуальному праві ставити їй, як свідку питання, колегією суддів не убачається.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Таким чином, установивши фактичні обставини вчиненого, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України поза розумним сумнівом доведена допустимими та достатніми доказами.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів із наведенням відповідних мотивів незгоди із вироком суду в частині призначення обвинуваченому покарання, рішення суду у цій частині, у відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, на предмет його законності та обґрунтованості, не перевіряється апеляційним судом.

У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, в аспекті положень ст. 412 КПК України, що тягнуло б за собою скасування судового рішення - не виявлено.

Відтак, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2023 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: