Єдиний унікальний номер судової справи 462/6261/23
Номер провадження 1-кп/462/577/23
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000019 від 03.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, без визначеного місця проживання та реєстрації, останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , у ніч на 17.01.2023 року близько 02 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан, проникнувши у інше сховище, зокрема на ділянку залізничної колії № 94 тракційних колій локомотивного депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», що по вул. Таллінській, 1 у м. Львові, зокрема зі східної сторони від приміщення дільниці по ремонту електровозів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, із застосуванням інструменту, що має ножовочне полотно із дрібними зубцями, який він заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, шляхом розпилу та відрізання, із електровоза № 714 серії ВЛ 80Т, який належить локомотивному депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та який знаходився на неплановому ремонті, викрав 4 фрагменти міжсекційних кабелів низьковольтних кіл довжиною по 2 метри кожен, які складались із проводів марки БПВЛ-2,5 із загальною кількістю жил 37 шт., довжиною по 3 м. кожна, вартість яких станом на 17.01.2023 становила 7 447 грн. 36 коп. без ПДВ, після чого з викраденим кабелем покинув місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши локомотивному депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріальної шкоди на вказану суму.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі подальшими змінами, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням до іншого сховища, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 у ніч на 21.01.2023 року, близько 03 год. 30 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан, проникнувши у інше сховище, зокрема на ділянку залізничної колії № 94 тракційних колій локомотивного депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», що по вул. Таллінській, 1 у м. Львові, зокрема із східної сторони від приміщення дільниці по ремонту електровозів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, повторно, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, із застосуванням інструменту, що має ножовочне полотно із дрібними зубцями, який він заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, шляхом розпилу та відрізання, із електровоза № 714 серії ВЛ 80Т, який належить локомотивному депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та який знаходився на неплановому ремонті, викрав 8 фрагментів міжсекційних кабелів низьковольтних кіл довжиною по 2 метри кожен, які складались із проводів марки БПВЛ-2,5 із загальною кількістю жил 37 шт., довжиною по 3 м. кожна, вартість яких станом на 21.01.2023 становила 14 894 грн. 72 коп. без ПДВ, після чого з викраденим кабелем покинув місце вчинення кримінального правпорушення, завдавши локомотивному депо «Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» матеріальної шкоди на вказану суму.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі подальшими змінами, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням до іншого сховища, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у наркологічному диспансері (а.с. матеріалів кримінального провадження 153, Т. 2) з листопада 2022 року, не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансерах (а.с. матеріалів кримінального провадження 155, Т. 2), також те, що останній визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що вироком Залізничного районного суду м. Львова № 462/5420/23 від 24.07.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці; за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 04.04.2023 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років п`ять місяців. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 12.06.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом часткового складання призначених покарань.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, тому на виконання вимог ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання у виді позбавлення волі відбуте частково за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2023 року - з 24.08.2023 року (день набрання вказаним вироком законної сили) по 11.09.2023 року включно, враховуючи, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2023 року ОСОБА_4 тимчасово залишено у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на час розгляду обвинувального акта цим судом у даній справі, що є попереднім ув`язненням (а.с. 30-32).

Також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, згідно якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі: з 12.06.2023 року (з моменту затримання) по 24.08.2023 року включно (день набрання вироком законної сили), коли він перебував під вартою у попередньому кримінальному провадженні, а також з 12.09.2023 року (початок тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі, у зв`язку з розглядом даної справи у суді) до дня набрання даним вироком законної сили.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку:

Щодо цивільного позову заявленого у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, уповноваженим представником потерпілого АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» - заступником начальника юридичної служби ОСОБА_8 , 13.09.2023 року (вх. № Еп-4101) подано цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000019 від 03.02.2023 року відносно ОСОБА_4 , у якому останній просить суд стягнути з обвинуваченого на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, на загальну суму 22 342 грн. 08 коп.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи наведене, оскільки кримінальним правопорушенням завдано матеріальних збитків потерпілому на загальну суму 22 342 грн. 08 коп., що підтверджується матеріалами кримінального провадження, обвинувачений визнає цивільний позов повністю, вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, а тому цивільний позов слід задовольнити та стягнути з обвинуваченого на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» - 22 342 грн. 08 коп. заподіяної майнової шкоди.

Щодо процесуальних витрат.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні становлять 14 302 грн. 32 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави, зокрема:

- 3 020 грн. 48 коп. витрат на проведення судова трасологічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/4064-ТР (а.с кримінального провадження 65, Т. 1);

- 1 510 грн. 24 коп. витрат на проведення судової трасологічної експертизи, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/3665-ТР (а.с кримінального провадження 149, Т. 1);

- 3 775 грн. 60 коп. витрат на проведення судової трасологічної експертиза, згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/5663-ТР (а.с кримінального провадження 174, Т. 1);

- 5 736 грн. 00 коп. витрат на проведення судової трасологічної експертизи , згідно Висновку експертизи № СЕ-19/114-23/12540-ТР (а.с кримінального провадження 46, Т. 2);

- 260 грн. 00 коп. витрат на проведення судової трасологічної експертизи, згідно Висновку експертизи № 4033/23 (а.с кримінального провадження 110, Т. 2).

Щодо арешту майна.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1183/23 від 23.02.2023 року (а.с кримінального провадження 142-143, Т. 1), № 462/1184/23 від 21.06.2023 року (а.с кримінального провадження 3-5, Т. 2) та № 462/1184/23 від 06.07.2023 року (а.с кримінального провадження 27-28, Т. 2) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, зарахувавши у зазначений строк покарання, що відбуте частково за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.07.2023 року, з 24.08.2023 року по 11.09.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 12.06.2023 року по 24.08.2023 року включно та з 12.09.2023 року до дня набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 12.09.2023 року ОСОБА_4 - тимчасово залишається у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» 22 342 (двадцять дві тисячі триста сорок дві) грн. 08 коп. заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 14 302 (чотирнадцять тисяч триста дві) грн. 32 коп., за результатами проведення експертиз у справі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1183/23 від 23.02.2023 року (а.с кримінального провадження 142-143, Т. 1), а саме: на чотири фрагменти міжсекційних кабелів низьковольтних кіл марки БПВЛ-2,5 (ППСРВМ-660 2,5мм) з електровоза № 714 серії ВЛ 80Т, із наявними слідами механічного відрізання на одних кінцях, із слідами відпаювання та із намотаною ізолентою синього кольору на інших кінцях - та повернути вказане майно законним власникам.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1184/23 від 21.06.2023 року (а.с кримінального провадження 3-5, Т. 2), а саме: на 6 фрагментів міжсекційних кабелів марки БПВЛ-2,5 (ППСРВМ-660 2,5мм) із електровозів № 714 та № 718 серії ВЛ 80Т, довжинами: 1,1м., 1,06м., 1,12м., 1,13м., 0,7м. та 0,64м., які обмотані тканинним (брезентовим) матеріалом брудно-коричневого кольору; із намотаною на кожному фрагменті кабелю синьою ізоляційною стрічкою; із намотаною по середині кабелів матерчатою клейкою стрічкою чорного кольору; із слідами механічного відрізання на кожному із цих 6-ти кабелів (зокрема з одного краю на одному рівні відрізані 37 жил кабелю діаметром біля 4мм. (місця розпилу під час вчинення крадіжки); із обмотаними матерчатою клейкою стрічкою чорного кольору іншими краями цих 6-ти кабелів, де знаходяться розгалуження на клемні рейки, які поміщені в полімерний пакет - та повернути вказане майно законним власникам.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/1184/23 від 06.07.2023 року (а.с кримінального провадження 27-28, Т. 2), а саме: на 4 фрагменти кабелів довжиною: 49,5 см., 61,0 см., 50,5 см. та 41,5 см. які вкриті матерчато-брезентовим покриттям, обмотані в декількох місцях синьою ізолентою, краї яких забруднені ґрунтовим та піщаним покриттям, жилки яких знаходяться у пластиково-резиновій захисній обмотці, які поміщені в полімерний мішок білого кольору - та повернути вказане майно законним власникам.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- вісім фрагментів залишків міжсекційних кабелів марки БПВЛ-2,5 (ППСРВМ-660 2,5мм) із електровоза № 718 секції ВЛ80Т (а.с. матеріалів кримінального провадження 55, Т. 1) - повернути законним власникам;

- пилка для різки металу сірого кольору, із полотном з двосторонніми зубцями (а.с. матеріалів кримінального провадження 82-83, Т. 1) - повернути законному власнику;

- чотири фрагменти міжсекційних кабелів марки БПВЛ-2,5 (ППСРВМ-660 2,5мм) із електровоза № 714 серії ВЛ 80Т (а.с. матеріалів кримінального провадження 139-140, Т. 1) - повернути законним власникам;

- шість фрагментів міжсекційних кабелів марки БПВЛ-2,5 (ППСРВМ-660 2,5мм) із електровозів № 714 та № 718 серії ВЛ 80Т, довжинами: 1, 1м., 1, 06м., 1, 12м., 1, 13м., 0, 7м. та 0, 64м., які обмотані тканинним (брезентовим) матеріалом брудно-коричневого кольору; із намотаною на кожному фрагменті кабелю синьою ізоляційною стрічкою; із намотаною по середині кабелів матерчатою клейкою стрічкою чорного кольору; із слідами механічного відрізання на кожному із цих 6-ти кабелів (зокрема з одного краю на одному рівні відрізані 37 жил кабелю діаметром біля 4мм. (місця розпилу під час вчинення крадіжки); із обмотаними матерчатою клейкою стрічкою чорного кольору іншими краями цих 6-ти кабелів, де знаходяться розгалуження на клемні рейки (а.с. матеріалів кримінального провадження 220, Т. 1) - повернути законним власникам;

- чотири фрагменти кабелів довжиною: 49, 5 см., 61, 0 см., 50, 5см. Та 51, 5 см., які вкриті матерчато-брезантовим покриттям, обмотані в декількох місцях синьою ізолентою, краї яких забруднені грунтовим та піщаним покриттям (а.с. матеріалів кримінального провадження 24, Т. 2) - повернути законним власникам.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду складений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 25.09.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1