Справа № 991/4829/23
Провадження 1-кс/991/4849/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання старшого детектива Національного бюро П`ятого відділу детективів Третього підрозділу Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000526 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому детектив з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000526 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом вчинення службовими особами ДП «Укрспирт» розтрати коштів, здійсненої при закупівлі палива котельного коксохімічного сумішного у підприємств ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «Ап-Райт».

Під час досудового розслідування встановлено, зокрема, що ТОВ «Адвансен Трейд» не є виробником палива котельного коксохімічного сумішного альтернативного, а є дилером з постачання цієї продукції, яку придбавало у ТОВ «НВП «Аврора». Для забезпечення безперебійного перевезення продукції орендуються транспортні засоби у ТОВ «ТІР-Автосервіс» та ТОВ «АП ТІР».

ТОВ «НВП «Аврора», засновником якого, на момент реєстрації, був ОСОБА_4 , орендує мазутне господарство у ОСОБА_9 , яка також є засновником ТОВ «АП ТІР».

Аналізом баз даних ДФС встановлено, що ТОВ «АП ТІР» використовує ІР адресу для подачі електронної звітності, що й ТОВ «Адвансен Трейд» та ТОВ «НВП «Аврора», що свідчить про пов`язаність цих підприємств.

Покази, допитаних під час досудового розслідування, свідків вказують на протиправне використання невстановленими особами реквізитів, рахунків та печатки підприємств ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «СПМ Груп», ТОВ «Прогрес Пауер», ТОВ «НВП Аврора» з метою підроблення документів що підтверджують виготовлення палива котельного коксохімічного та підроблення комерційних пропозицій, які надсилались в адресу ДП «Укрспирт» електронною поштою з метою створення підстав для збільшення вартості постачання палива котельного коксохімічного в адресу даного державного підприємства підприємствами ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «Ап-Райт».

Під час огляду від 29.11-01.12.2021 мобільного телефону ОСОБА_4 зафіксовано спілкування із працівником ДП «Укрспирт» ОСОБА_10 та надсилання останнім номерів банківських карток для надсилання винагороди за протиправну діяльність.

Проведеною судовою товарознавчою експертизою встановлено меншу ринкову вартість палива коксохімічного, ніж вартість придбання ДП «Укрспирт», а висновком експерта № 1041/63901 від 22.07.2022, за результатами судово-економічної експертизи, документально підтверджено збитки ДП «Укрспирт» у результаті придбання палива котельного за ціною вище ринкової за договорами з ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «Ап-Райт» на загальну суму 55 488 552, 93 грн.

30.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.05.2023 у справі № 991/4201/23 проведено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено планшет Ipad model A2602 serial: Y72Q7V2RWL, доступ до якого обмежений паролем, а також готівкові кошти в сумі 3320 Євро та 38 200 доларів США.

Враховуючи, що під час обшуку не виявилося можливим оглянути планшет на предмет наявності у ньому відомостей щодо взаємовідносин між ДП «Укрспирт» та ТОВ «Адвансен-Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «АП-РАЙТ», однак, в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що він може відповідати критеріям речового доказу, передбачених ст. 98 КПК України, детектив просить накласти арешт на планшет, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу.

Необхідність арешту готівкових коштів обумовлена тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час обшуку, на запитання детектива кому належать виявлені кошти, ОСОБА_8 повідомила, що вони належать їй.

З огляду на викладене, детектив просить накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_8 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , з думкою якого погодився підозрюваний ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання у частині накладення арешту на вилучені під час обшуку кошти заперечував, з огляду на правомірність їх отримання, існування потреби у внесенні за ОСОБА_4 застави, як альтернативного запобіжного заходу. Погодився із позицією детектива щодо наявності підстав для накладення арешту на планшет, оскільки доступ до нього пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.

Підозрювана ОСОБА_8 у судове засідання не прибула, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Неприбуття підозрюваної у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для їх застосування; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 та частиною 3 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається у випадках, зокрема, якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний із подоланням системи логічного захисту.

У разі арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000526 від 19.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження здійснюється, зокрема, за фактом того, що у 2017-2019 роках службові особи ДП «Укрспирт», зловживаючи своїм службовим становищем, вчинили умисні дії спрямовані на закупівлю в ТОВ «Адвансен-Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «АП-РАЙТ» палива котельного коксохімічного за завищеною ціною, що призвело до розтрати коштів на загальну суму понад 26 млн грн.

У межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_8 належним чином повідомлені про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується копіями повідомлення про підозру від 30.05.2023.

У судовому засіданні досліджені матеріали кримінального провадження, додані детективом до клопотання, на обґрунтування вчинення кримінального правопорушення та обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, зокрема, копії: заяви про кримінальні правопорушення; витяг з аудиторського звіту за результатами проведення позапланового внутрішнього аудиту діяльності, зокрема, державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 12.12.2019 № 5202-3/6; договорів поставки № 2911-01 від 29.11.2017, № 1161 від 17.12.2018, № 931 від 19.12.2019, № 380 від 22.04.2019, № 904 від 19.12.2019, укладених між ДП «Укрспирт» та ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «АП-РАЙТ»; протоколів допиту свідка від 16.03.2021, 26.03.2021, 08.04.2021; протоколів огляду від 29.11-01.12.2021, 24.01.2022, 31.01.2022; висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 04.02.2022 № 15256/21-53; висновку експерта № 1041/63901 за результатами судово-економічної експертизи від 22.07.2022.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , дослідженняцих матеріалів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання, що могли мати місце обставини кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання, та що до їх вчинення можуть бути причетні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності правових підстав для арешту майна, вилученого під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 слідчий суддя зазначає таке.

15.05.2023 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу у справі № 991/4201/23, якою надав дозвіл на обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання, у тому числі планшетів, на яких міститься інформація, що стосується взаємовідносин між ДП «Укрспирт» та ТОВ «Адвансен Трейд», ТОВ «Демі Трейд Груп», ТОВ «АП-РАЙТ або міститься листування, яке стосується імовірного вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується копією судового рішення.

Згідно із протоколом обшуку від 30.05.2023 під час проведення цієї слідчої (розшукової) дії виявлено планшет Ipad model A2602 serial: Y72Q7V2RWL, доступ до якого заблоковано паролем. У зв`язку із відмовою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 подолати логічний захисту та повідомити пароль доступу, прийнято рішення про його вилучення.

Вилучення органом досудового розслідування вказаного носія інформації, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на його відшукання, відповідає вимогам абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, у якому передбачено дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у тому числі якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий суддя враховує, що істотне значення для кримінального провадження має саме інформація, яка міститься на пристроях, а не сам матеріальний носій інформації. Відсутність доступу до планшету є перешкодою для органу досудового розслідування для проведення його огляду для встановлення наявності достатніх підстав вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та обумовлює подальше його утримання.

З огляду на викладене, враховуючи положення абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, яким передбачено можливість арешту комп`ютерних систем чи їх частин у разі, якщо доступ до них пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що детектив довів необхідність арешту планшету, вилученого під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із дослідженого у судовому засіданні протоколу обшуку від 30.05.2023 також встановлено, що під час обшуку виявлено та вилучені готівкові кошти в сумі 3 320 Євро, 38 200 доларів США, які як повідомила ОСОБА_8 належать їй.

Про належність готівкових коштів ОСОБА_8 також не заперечували у судовому засіданні ОСОБА_4 та їх захисник.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України, що інкримінується ОСОБА_8 , передбачає відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Тобто, у випадку визнання винуватою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, суд може призначити їй покарання у виді конфіскації майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 10 ст. 170 КПК України, на переконання слідчого судді детектив довів необхідність арешту майна підозрюваної з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчий суддя враховує, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , згідно положень ст. 12 та Примітки до ст. 45 КК України є особливо тяжким корупційним злочином. Арешт планшету є необхідною умовою проведення експертного дослідження, подолання системи логічного захисту та подальшого огляду на предмет наявності на ньому відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування арешту коштів ОСОБА_8 зумовить труднощі чи унеможливіть виконання вироку в частині ймовірної конфіскації майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Задовольнити клопотання.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.05.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

планшет Ipad model A2602 serial: Y72Q7V2RWL;

готівкові кошти в сумі 3 320 (три тисячі триста двадцять) Євро та 38 200 (тридцять вісім тисяч двісті) доларів США шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1