Провадження №11-кп/801/471/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0001980, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2023, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбурга, Російської Федерації, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно вимог до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 05.09.2019 до 08.11.2019 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вирішено рахувати з дня його затримання на виконання вироку суду.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 05.09.2019 близько 09:30 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку із своєю сусідкою ОСОБА_9 .

В цей час, інша сусідка, ОСОБА_10 , у якої з ОСОБА_11 склалися тривалі неприязні стосунки, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , почула сварку та, вийшовши на вулицю, побачила штовханину і словесну перепалку між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , зробила зауваження останньому, щодо припинення ним протиправних дій відносно ОСОБА_9 .

У цей час у ОСОБА_7 виник умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 .

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_7 , маючи при собі револьвер марки «Альфа 440» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виробництва Чехії, який відповідно до висновку експерта № 319 від 21.10.2019 до вогнепальної зброї не відноситься, а призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, перебуваючи приблизно на відстані одного метра від ОСОБА_10 , розуміючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, маючи на меті позбавити ОСОБА_10 життя, достовірно знаючи про її похилий вік, дістав із правої кишені куртки револьвер марки «Альфа 440», та здійснив із нього один прицільний постріл в голову ОСОБА_10 , влучивши у ліву частину голови. Внаслідок цього ОСОБА_10 згідно із висновком судово-медичної експертизи № 1090 від 26.09.2019 отримала тілесні ушкодження у виді поверхневої забійної рани, садна та синця в тім`яній ділянці ліворуч, що належать до легких тілесних ушкоджень, що не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, виникли від дії тупого предмета (предметів) з обмеженою сферичною поверхнею.

Одразу після отримання поранення ОСОБА_10 втекла до приміщення будинку та викликала швидку медичну допомогу.

Вчинений ОСОБА_7 злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки внаслідок здійсненого ОСОБА_12 прицільного пострілу в голову ОСОБА_10 не були вражені життєво важливі органи останньої та отримані потерпілою тілесні ушкодження не стали небезпечними для її життя, а зброю у ОСОБА_7 забрали ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були присутні на місці події, позбавивши його можливості довести злочин, направлений на позбавлення життя ОСОБА_10 до кінця.

До закінчення апеляційного розгляду прокурор відмовився від апеляційної скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав заяву, в якій зазначив, що підтримує вимоги п. 2 прохальної частини своєї апеляційної скарги та просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, захисник в апеляційній скарзі посилається на похилий вік та тяжкі хронічні захворювання обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що призначене показання у виді позбавлення волі може завдати ОСОБА_7 фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу його життю чи призвести до серйозного погіршення здоров`я. Вказане в сукупності з пом`якшуючими обставинами дає підстави для застосування до ОСОБА_7 ст. 75, ст. 76 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги в частині пом`якшення покарання, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Доводи захисника щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував дані, які характеризують особу обвинуваченого, визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, вчинення злочину особою похилого віку, яка хворіє рядом хронічних захворювань, а обставиною, що обтяжують покарання, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Також судом взято до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, спрямованим проти життя та здоров`я особи, посягнувши тим самим на найвищу соціальну цінність, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його стан здоров`я, що згідно медичних документів він хворіє рядом хронічних захворювань, є особою похилого віку, визнання вини та щире каяття, його вибачення, позитивну характеристику з місця проживання, розпалювання потерпілою сварки та тривалих неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілою.

Зважаючи на ряд обставин, які позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_7 та пом`якшують його покарання, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, у виді позбавлення волі на певний строк.

Зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Захисником не наведено обставин, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і впливали на пом`якшення покарання.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів не знаходить даних, які б вказували на порушення судом вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Порушень закону, які б впливали на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 403 - 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2023 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4