Справа № 202/8915/23
Провадження № 1-кс/202/3979/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

19 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з заявами про відвід прокурора ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, які ухвалою слідчого судді були об`єднані в одне провадження.

Заяви про відвід прокурора обґрунтовані тим, що слідчим відділенням ВП № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 3, 4 ст. 296 КК України, в якому вони мають статус потерпілих.

Вважають, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000402- прокурора ОСОБА_5 .

На думку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 неналежно виконує свої службові обов`язки, був необ`єктивним, пасивним, виносив свавільні, незаконні, необґрунтовані та належним чином невмотивовані постанови, неодноразово підтримував свавільне закриття кримінального провадження. Надавав вказівку слідчому щодо отримання недопустимого доказу. Не реагував на порушення прав та інтересів потерпілих та сам їх порушував.

Прокурор ОСОБА_5 не перевіряє своєчасність і повноту розгляду слідчими клопотань потерпілих, законність прийнятих рішень за результатами їх розгляду, не скасовував незаконні або необґрунтовані рішення слідчих (наприклад, постанови від 20.01.2023 року та від 10.03.2023 року про закриття кримінального провадження, постанови від 15.05.2023 року про відмову в задоволенні клопотань потерпілих про проведення повторного допиту свідків в їх присутності).

Прокурор своєчасно не надав ґрунтовних письмових вказівок слідчим з метою забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Письмові вказівки прокурора ОСОБА_5 , нібито надані ним 07.11.2022 року, відсутні в матеріалах кримінального провадження. Надані прокурором лише 23 лютого 2023 року письмові вказівки не спрямовані на адекватне здійснення досудового розслідування і його завершення. Надані письмові вказівки містять виправлення, неточності. В письмових вказівках не зазначені мотиви необхідності проведення додаткових допитів потерпілих, не зрозуміло про допит яких інших осіб йде мова. В частині зобов`язання потерпілих зазначити спосіб та механізм отримання ушкоджень, письмові вказівки суперечать законодавству.

Також прокурор ОСОБА_5 не контролював виконання доручень і вказівок інших прокурорів щодо проведення слідчих дій, вчинення процесуальних дій (наприклад, доручення та вказівка прокурора ОСОБА_6 щодо проведення допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в присутності потерпілого, доручення та вказівка прокурора ОСОБА_9 щодо забезпечення виконання вимог ч. 14 ст. 615 КПК України).

На думку потерпілих, прокурор знав про те, що слідчі порушували їх права, передбачені п. 11 ч. 1 ст. 56, ст. 221 КПК України, а також, що з липня 2022 року по 13.01.2023 року вони не могли отримати матеріали досудового розслідування для ознайомлення, однак не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушень прав потерпілих. До того ж прокурор міг самостійно надати матеріали досудового розслідування для повного та належного ознайомлення, однак цього не зробив.

Також прокурор знав про те, що слідчі не виконали вимоги ч. 14 ст. 615 КПК України щодо забезпечення зберігання в електронній формі копій матеріалів кримінального провадження, що неодноразово призводило до здійснення неефективного досудового розслідування (наприклад, ненадання матеріалів досудового розслідування слідчим суддям, у зв`язку з чим, останні не могли своєчасно розглядати скарги, заяви, клопотання потерпілих), однак не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушення слідчими вимог законодавства. Прокурор не забезпечив зберігання в електронній формі копій матеріалів досудового розслідування.

Прокурор знав про те, що потерпілі неодноразово ініціювали проведення слідчої дії - допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і прагнули бути присутніми під час допиту, ставити свої запитання, а також, що слідчі порушували права потерпілих, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 56, ч. 1, 2 ст. 96, ч. 6 ст. 223 КПК України, однак не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушень прав потерпілих.

Прокурор знав про те, що слідчі не виконали ухвалу слідчого судді від 29.08.2022, якою зобов`язано слідчого ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021, провести у розумний строк допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у присутності потерпілих, однак не вчинив жодних активних дій з метою припинення порушень прав потерпілих та виконання ухвали слідчого судді. Самостійно ухвалу слідчого судді не виконав.

Прокурор не забезпечив проведення допиту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та відібрання пояснень у ОСОБА_13 у присутності потерпілих.

Прокурор знаючи, що слідчий здійснив допит вищезазначених осіб без присутності потерпілих, порушив права останніх, не вжив жодних заходів з метою відновлення порушених прав потерпілих, не забезпечив проведення повторного допиту зазначених осіб в присутності потерпілих.

Прокурор ОСОБА_5 , будучи процесуальним керівником, не забезпечив виконання слідчим ухвали апеляційного суду від 13.04.2023, не повідомив потерпілих про допит ОСОБА_14 .

15.05.2023 року слідчий ОСОБА_15 свавільно відмовив потерпілій ОСОБА_4 в присутності під час допиту свідка. Слідчий відмовився навіть отримати від потерпілої перелік питань, які вона просила поставити під час допиту.

Під час розгляду слідчими суддями скарг на постанови прокурора вищого рівня про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення таких скарг, вводив слідчого суддю в оману.

Прокурор ОСОБА_5 не забезпечив здійснення ефективного досудового розслідування, його проведення з дотриманням розумних строків. Сам порушував та продовжує порушувати розумні строки.

Прокурор не ініціював перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого.

Підтримував постанови слідчих про закриття кримінального провадження та під час розгляд скарг на ці постанови слідчого суддю відмовити в задоволенні скарг потерпілих.

Під час розгляду слідчим суддею скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого від 20.01.2023 року про закриття кримінального провадження, прокурор ОСОБА_5 умисно свідомо неправдиво зазначив про те, що жодним документом матеріалів досудового розслідування не підтверджено завдання ОСОБА_4 шкоди.

Отже, на думку потерпілих, у прокурора ОСОБА_5 вже сформувалася упереджена думка про відсутність в діях ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення та намагається закрити кримінальне провадження.

Незважаючи на достатні докази для підозри ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, в порушення п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України прокурор не склав та не вручив письмове повідомлення про підозру.

15.02.2023 року прокурору було подано клопотання про складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

20.02.2023 року прокурор ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання.

04.05.2023 року прокурору знову було подано клопотання про складання та вручення письмового повідомлення про підозру.

Однак прокурором не було повідомлено про результати розгляду цього клопотання.

Отже, прокурор позбавив їх можливості ефективно брати участь в розслідуванні. Прокурор не виявляє бажання спілкуватися з потерпілими, обговорювати обставини кримінального правопорушення та кримінального провадження. Думки, занепокоєння та стурбованість потерпілих не беруться прокурором до уваги. Прокурор ОСОБА_5 ігнорує та продовжує ігнорувати їх доводи та аргументи. Прокурор не забезпечив відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

За цих підстав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять відвести старшого прокурора групи прокурорів Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 від здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід прокурора підтримав та наполягав на її задоволенні.

ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви були повідомлені.

Вивчивши заяву, слідчий суддя приходить до висновку, що дана заява не підлягає задоволенню:

Підстави для відводу прокурора визначені у статті 77 КПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Тобто однією з підстав для відводу прокурора є наявність будь-яких обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Заявляючи відвід прокурору ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у своїх заявах посилаються на те, що прокурор неналежно виконує свої повноваження, діє упереджено, не сприяє ефективному досудовому розслідуванню.

Оцінюючи доводи, викладені у заявах про відвід прокурора, слідчий суддя вважає, що будь-яких об`єктивних даних існування обставин, які б викликали розумні сумніви в неупередженості прокурора, не наведено. Об`єктивних даних про упередженість прокурора заяви потерпілих не містять.

Конкретних доказів порушення прокурором професійної етики також не надано.

Всі доводи, викладені у заявах про відвід прокурора, зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та діями прокурора і слідчого.

Разом із тим, у випадку незгоди з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокурора та слідчого заявники вправі оскаржити їх слідчому судді відповідно до статті 303, 308 КПК України чи звернутися з клопотанням про встановлення слідчим суддею процесуальних строків слідчому, прокурору.

Також слідчий суддя враховує, що згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2023 кримінальне провадження № 0000402 було закрито.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що підстави для відводу прокурора ОСОБА_5 відсутні та в задоволенні заяв про його відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяв потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_5 від процесуального керівництва досудовим розслідування у кримінальному провадженні № 0000402 від 11.09.2021 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1