Номер провадження: 11-кп/813/1188/23
Справа № 522/9811/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

02.05.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рибниця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07.09.2021 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено із іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2023 року з визначенням застави в розмірі 198 480 грн., а в разі її внесення з покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження №0000277 від 10.06.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 15 травня 2023 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу в якій просить зменшити визначений розмір застави, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована доводами про те, що він ніде не працює, крім того не має родичів в Україні, тому не має можливості знайти визначену суму застави.

Також, обвинувачений просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга ним була складена та подана до Одеського апеляційного суду у визначений законом строк, однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.03.2023 року, зазначена апеляційна скарга, незважаючи на своєчасність її подання була йому повернута, з підстав визначених ст.396 КПК України, що й змусило його повторно звертатися до суду з апеляційною скаргою.

Зважаючи на викладені обставини, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Прокурор та обвинувачений будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в суді апеляційної інстанції до суду не прибули. Заяв про бажання приймати участь в розгляді справи до суду апеляційної інстанції не подавали.

Зважаючи на зазначенні в клопотанні обвинуваченого причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на думку колегії суддів, в даному конкретному випадку цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, корисного кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, що вказує на стійкість його злочинних намірів і небажання стати на шлях виправлення, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, неодружений, що вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду, які не зменшилися і не перестали існувати, та про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, існують певні ризики та обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , під вартою та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 були відомі суду на час ухвалення відповідного судового рішення.

На переконання колегії суддів, не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про зменшення йому розміру застави, оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, якою йому продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року, якою йому, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 травня 2023 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11