Код суду 233 Справа № 233/1465/23
Вирок
Іменем України
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Артема Костянтинівського району Донецької області, є громадянином України, має базову середню освіту, не одружений, працездатний, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 13 липня 2006 року Харцизьким міським судом Донецької області, за ст. 309 ч. 1, ст. 15, ч. 2 ст. 305, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; звільнений 09 квітня 2009 року на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 02 квітня 2009 року умовно з іспитовим строком на 1 рік, невідбутий строк 2 роки 1 місць 10 днів;
- 12.05.2010 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився 06.12.2013 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,
08 січня 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 проходив біля водойми, яка знаходитьсябіля перехрестя вул. Лісова та вул. Центральна в с. Довга Балка Іллінівської ОТГ Краматорського району Донецької області, де на землі побачив чорний тубус, який він підняв. Після чого, ОСОБА_5 , відкривши вказаний тубус, всередині виявив предмет, зовні схожий на гранату, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати типу RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; запал ручної гранати типу ДВМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Вказані предмети у поєднанні штатним способом утворюють ручну, осколкову, наступальну гранату типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що виявлені ним предмети у поєднанні штатним способом утворюють ручну, осколкову, наступальну гранату типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 вiд 12.10.1992 року та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогiчними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС №622 від 21 серпня 1998 року, умисно, незаконно, протиправно, підняв з землі вищевказаний тубус в середині якого знаходилися: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати типу RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; запал ручної гранати типу ДВМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом утворюють ручну, осколкову, наступальну гранату типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів, для того, щоб перенести вищевказані предмети до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, у вказаний день та час, ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, тубус в середині якого знаходилася ручна, осколкова, наступальна граната типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів, переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, після чого тубус в середині якого знаходилися: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати типу RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин; запал ручної гранати типу ДВМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні штатним способом утворюють ручну, осколкову, наступальну гранату типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів, поклав до шафи в приміщенні гаражу, який розташований на території зазначеного домоволодіння, де став незаконно, умисно зберігати вищевказані предмети без передбаченого законом дозволу.
08 лютого 2023 року, в період часу з 17 години 55 хвилин по 18 годину 40 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, у ОСОБА_5 у шафі в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено:
- конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати типу RGD-5 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;
- запал ручної гранати типу ДВМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.
Вказані предмети у поєднанні штатним способом утворюють ручну, осколкову, наступальну гранату типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів.
Тим самим, придбання, носіння та зберігання ОСОБА_5 , бойових припасів, здійснено без передбаченого законом дозволу та в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576; Додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06. 1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна»; п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України» від 21.08.1998 № 622, відповідно до положень яких вказані вище вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв умисне, незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро каявся.
Під час досудового розслідування між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 та підозрюваним на той час ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 04 квітня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час досудового розслідування та у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого фізичним особам шкода не завдана.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має дві незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, строк погашення яких двічі переривався засудженням за скоєння інших кримінальних проступків, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатний, але офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 років позбавлення волі є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, оскільки відсутні відомості щодо нього, які б давали підстави стверджувати про його підвищену суспільну небезпеку, як особистості.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судові експертизи фахівцями Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень в сумі 755,12 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Станом на день розгляду справи судом запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 04 квітня 2023 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн 12 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: корпус гранати RGD-5 та запал типу ДВМ, знищені шляхом підриву відповідно до акту №142 від 20.02.2023 року, вважати знищеними.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1