Провадження № 1-кп/337/160/2023
ЄУН №337/1297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вказавши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього домашній арешт, або особисте зобов`язання, так як у нього є дружина і шестимісячна дитина, та він хоче працевлаштуватися і виплачувати потерпілому завдану шкоду. Також вказав, що ніякого тиску на потерпілого не вчиняв і не збирається вчиняти.

Захисник ОСОБА_5 вказав, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, вказані ним ризики лише припущення які не підтверджені доказами. Вважає за доцільне застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, який і забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просив у клопотанні відмовити,

Вислухавши позицію учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення,

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, так як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років,

Суд погоджується з доводами прокурора щодо продовження існування ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду.

На переконання суду, з переходом на стадію судового розгляду ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків і потерпілого, які безпосередньо вказують на обвинуваченого, як на особу, що вчинив злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обумовлюється тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, не має сталих соціальних зв`язків, раніше судимий за корисливі злочини та аналогічний злочин, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене в період відбуття іспитового строку.

Таким чином, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що вказані вище ризики змінились або зменшились.

Суд не має підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який, крім тримання під вартою, оскільки інші заходи в достатній мірі не забезпечать запобігання ризиків, та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Суд також приходить до висновку, що обґрунтованим, правомірним та доцільним, задля забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , та уникнення встановлених судом ризиків, продовжити застосування строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор до 02 липня 2023 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та обвинуваченому - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: