Провадження №11-сс/824/4344/2023 Доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000183 від 08.02.2023 року, за апеляційною скаргою прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 24.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, військовослужбовцю, військової служби за мобілізацією, стрільця 2 групи охорони патрульно-постової служби 2 взводу та патрульно-постової служби 3 роти Військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Третім слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000183 від 08.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

26 червня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України і цього ж ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

27 червня 2023 року слідчий Третього слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 27 червня 2023 року в задоволенні клопотання відмовлено до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 24.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування. Обґрунтовуючи своє рішення суд пославсяна недоведеність прокурором ні в самому клопотанні, ні в судовому засіданні підстав необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною необґрунтованою та невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що під час воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак слідчим суддею це не було враховано. Також стверджує, що не було оцінено такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному провадженні, репутацію підозрюваного, який негативно характеризується за місцем проходження військової служби та ризик продовження вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- підозрюваного та його захисника, які заперечу3вали проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді просили залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст.178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За змістом положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визначення особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та Фокс, Кемпбелл і Гратлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджується зібраними доказами, зокрема актом службового розслідування від 08.02.2023 року; протоколами допиту свідків від 26.06.2023 року, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та протоколом затримання ОСОБА_7 , а також іншими доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення передбаченого ч.5 ст.407 КК України кримінального правопорушення, є достатньо мотивованою і ці обставини доведені слідчим суду та свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

А отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 року.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповненні конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Як встановлено колегією суддів, прокурором у судовому засіданні, всупереч твердженням сторони захисту, доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, зокрема можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, існує ризик незаконного впливу на свідків, шляхом чинення на них тиску з метою приховання своєї злочинної діяльності, оскільки на даний час перевіряються дані про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Водночас, наявний і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим.

Разом з цим, колегія суддів враховує положення гл.18 КПК України щодо застосування до особи запобіжних заходів.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Таким чином, серед злочинів, до яких чинним КПК України заборонено застосовувати інші види запобіжних заходів, крім тримання під вартою, віднесені зокрема тяжкі злочини проти встановленого порядку несення військової служби (ст.407 КК України), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Отже, виходячи із вказаної норми Закону до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований інший запобіжний захід окрім, як тримання під вартою.

Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому доводи апеляційної скарги прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає слушними та достатньо обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються змістовними доводами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , слід задовольнити, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 24.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 370, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 27 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 24.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Третього слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24.08.2023 року, включно, без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі суду негайно.

Доставити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Київської гарнізонної гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , де утримувати його під вартою.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4