Справа № 462/5202/23
провадження 1-кс/462/1751/23
У Х В А Л А

15 вересня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

встановив:

12.06.2023 року (вх. № 19006) ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року виданого Львівським Відділом РЕР ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник до суду не з`явився, будучи належним чином повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав слідчому судді матеріали кримінального провадження № № 0000292 від 07.07.2023 року.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без участі сторін, оскільки, згідно положень ст. 174 КПК, їх неявка не перешкоджає такому розгляду.

Дослідивши доводи клопотання і документи, додані до такого, матеріали кримінального провадження № 0000292 від 07.07.2023 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В клопотанні порушено питання про скасування зазначеного арешту майна.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2023 року накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000292 від 07.07.2023 року, а саме: заборону відчуження, розпорядження та/або користування посвідченням водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року виданого Львівським Відділом РЕР ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно висновку експерта встановлено відсутність факту підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року виданого Львівським Відділом РЕР ДАІ на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також те, що згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області вказане посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року видане ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львів та Пустомитівського р-н., о виключає об`єктивну сторону та склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя зазначає, що в даному випадку підстав для застосування в подальшому такого заходу, як арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року виданого Львівським Відділом РЕР ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони розпорядження таким та проведення з ним обліково-реєстраційних операційне має підстав, оскільки в даній частині такий захід забезпечення покладе на власника майна невиправданий тягар та буде непропорційним завданням кримінального провадження, тому арешт слід скасувати.

Керуючись ст. 174 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року виданого Львівським Відділом РЕР ДАІ на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 12.07.2023 у межах кримінального провадження № 0000292 від 07.07.2023 року.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: