ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001091 від 21.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Снітинка Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.11.2022 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст.185 до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від реального відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що на території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 розуміючи, що на території України введено воєнний стан, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 15.04.2023 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, рухаючись на своєму велосипеді по вулиці Європейській в місті Фастів Київської області, зупинившись біля продуктового магазину «Чайка», що знаходиться за адресою: вулиця Європейська, 208, місто Фастів Київської області, де помітив на вище вказаному магазині камери зовнішнього відеоспостереження марки «@lhua», що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , після того як помітив відеокамери, у останнього виник умисел на їх викрадення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, скориставшись відсутністю поблизу себе власника та сторонніх осіб, перебуваючи біля продуктового магазину «Чайка», що знаходиться за адресою: вулиця Європейська, 208, місто Фастів Київської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку трьох камер відео спостереження, а саме:

-Відеокамера № 1, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HFW1200RP 2.8 mm 12V 0,5 A S/N 7D0FEA7PBV306D5, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД;

-Відеокамера № 2, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HFW1200RP 2.8 mm 12V 0,5 A S/N 7D0FEA7PBV6Е4FВ, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД;

-Відеокамера № 3, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HDW1200TRQP 2.8 mm 12V 0,25 AS/N 6К0DВF8PAL92324, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД;

загальною вартістю 3530 грн. 10 коп., що на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 , які знаходились на продуктовому магазині «Чайка».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, які зазначені в обвинувальному акті.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджують його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 185 КК України як вчинення незаконного придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім цього, суд бере до уваги характеризуючи дані обвинуваченого, а саме те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше судимий та станом на дату ухвалення вироку має судимості, що об`єктивно свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та змінити спосіб життя, стійке прагнення до вчинення нових кримінальних правопорушень певної категорії.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення - вчинення злочину під час іспитового строку, дані про особу обвинуваченого та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 3 ст. 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 із відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд звертає увагу що обвинувачений був засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2022 за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю в один рік. Покарання за цим вироком не відбуте, засудженого ОСОБА_4 не звільнено від відбування покарання. З огляду на це при призначенні остаточного покарання слід керуватися положеннями ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком до остаточного покарання за новим вироком.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати відповідно до звіту про витрати на проведення експертизи під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновком судово-товарознавчої експертизи № 2334/23 від 15.05.2023 складають 280 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Оскільки обвинуваченому судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Керуючись статтями 370, 374, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2022 року та визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 280 (двісті вісімдесят) гривень 00 копійок на користь держави за проведення судової експертизи.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: три відеокамери Відеокамера № 1, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HFW1200RP 2.8 mm 12V 0,5 A S/N 7D0FEA7PBV306D5, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД; Відеокамера № 2, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HFW1200RP 2.8 mm 12V 0,5 A S/N 7D0FEA7PBV6Е4FВ, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД; Відеокамера № 3, марка «@lhua», містить на собі наліпку із зазначенням - HDCVI відеокамера DH-HAC-HDW1200TRQP 2.8 mm 12V 0,25 AS/N 6К0DВF8PAL92324, виробник: Чжецзян ДАХУА Візіон Технолоджі Ко ЛТД передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - залишити останній.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1