Справа №:755/7487/23
Провадження №: 1-кс/755/1662/23
до слідчого судді цього місцевого суду надійшло зазначене клопотання заявника, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів у вказаному кримінальному провадженні,а саме до банківської карти - № НОМЕР_1 у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст. 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на те передумов визначених ст. 132, 163 КПК України.
Після отримання цього клопотання, згідно положень ст. 163 КПК України, слідчим суддею було призначено судове засідання для розгляду вказаного клопотання, однак у нього заявник та/або прокурор не з`явилися, про поважні причини неявки визначені ст. 138 вказаного Кодексу також не повідомили, а тому Суд перейшов до розгляду клопотання з урахуванням положень ст. 22, 26 даного Кодексу у відсутність осіб, що не з`явилися та дослідивши надані матеріали, перевіривши подане клопотання на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Більш того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).
Отже, указуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести слідчому судді, що вони дійсно мали місце, адже з положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України убачається, що до компетенції саме слідчого судді віднесено судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному проводженні.
Разом з тим, за наслідками розгляду клопотання не можливо говорити, що, заявник довів обставини визначені п. 1-2 ч. 5 ст. 163 КПК, адже їх аргументація базується на припущеннях слідства, щодо того, що певний факт, а не підтверджується відповідними доказами.
До звернення надано копії матеріалів, котрі не завірено жодним чином, тобто ті, які не можуть засвідчувати будь-які обставини, позаяк, Верховний Суд у справі № 160/7887/18 указав, що для аналізу питання завірення документів у копіях слід брати до уваги, що серед іншого, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку; під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленному порядку.
За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що оскільки не доведені обставин визначених ст. 160, 163 того ж Кодексу, це є підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 131-132, 159-166, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_5