Справа № 466/193/21
Провадження № 1-кп/466/146/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001061 від 22.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження

в с т а н о в и в :

12.01.2021 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001061 від 22.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 13.01.2021 року, призначено підготовче судове засідання з розгляду вказаного обвинувального акту.

15.06.2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що зазначені в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення, за фактом яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце 31.05.2015 року. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 49 КК України, строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, а отже ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності. Крім того, захисник вказує, що перебіг строку давності не переривався, так як ОСОБА_4 не ухилявся від досудового слідства та суду, про наявність підозри та про його розшук дізнався 06.08.2020 від правоохоронних органів республіки Білорусії, де проживав тривалий період часу, після чого відразу 07.08.2020 з`явився до Шевченківського ВП ГУНП у Л/о. Відтак ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про оголошення йому підозри та про перебування його в розшуку, не будучи повідомленим про статус підозрюваного, не може бути визнаний особою, що ухилялася від досудового слідства в розумінні положень ч. 2 ст. 49 КК України. Окрім того, 01.09.2020 та 05.10.2020 також були винесені постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук ОСОБА_4 , проте ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 13.10.2020 та 26.10.2020 у справі №466/7785/20 - скасовані. З врахуванням викладеного, просить клопотання задовольнити.

В судовому засідання захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали письмове клопотання та просили його задовольнити, а також обвинувачений зазначив, що вину у вчиненні злочину не визнає, однак надає згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вказаних обставин.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, однак її представник, адвокат ОСОБА_8 надіслав заяву про розгляд справи без їх участі та просив відмовити в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо клопотання захисника ОСОБА_5 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , після всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів на які посилаються учасники кримінального провадження, як на докази та обґрунтування поданого до суду клопотання, суд приходить до наступного висновку

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до численної практики Верховного Суду, останній неодноразово роз`яснював у своїх рішеннях, що ст. 49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-правових процедур. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону (постанова від 09.02.2021 у справі №753/5553/18, постанова від 31.05.2018 у справі № 520/6591/15-к, постанова від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, постанова від 13.11.2018 у справі № 219/11564/16-к, постанова від 20.03.2018 № 463/5277/16-к).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, подія вчинення якого мала місце 31 травня 2015 року.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2020 та 05.10.2020 винесені постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4 , проте ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 13.10.2020 та 26.10.2020 у справі №466/7785/20, такі постанови скасовані.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження №0001061 від 22.03.2016 року вбачається, що 25.09.2020 року ОСОБА_4 прибув у Шевченківський ВП ГУНП у Львівській області та 17.12.2020 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 1 ст. 289 КК України.

Відтак, з врахуванням вищевикладеного, судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Положення ст. 49 КК України передбачають, що звільнити від кримінальної відповідальності можливо лише особу у разі вчинення нею кримінального правопорушення.

Водночас, як зазначено у ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, така умова для звільнення особи від кримінальної відповідальності, як вчинення особою кримінального правопорушення, передбачена ст. 49 КК України, обмежується лише фактом притягнення особи до кримінальної відповідальності та її згодою на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав. Більш широке тлумачення зазначеної норми, зокрема, доведення факту вчинення кримінального правопорушення вочевидь буде становити порушення презумпції невинуватості.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к зауважив, що невизнання підозрюваним (обвинуваченим) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті підозри (обвинувачення), підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Відтак, при закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи судом не вирішується.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд підкреслює, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що злочини за якими він обвинувачується відносяться до нетяжкого, з часу вчинення злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд

постановив :

клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001061 від 22.03.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1