Провадження №1-кс/522/4035/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, учня 11 класу приватної школи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 1 ст. 115 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000873 від 22.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, у ході досудового розслідування, встановлено, що 22.06.2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою: м. Одеса, на перехресті вулиць Катериненська та Мала Арнаутська, а саме біля будівлі № 84/86 по вул. Катериненській, де у нього за нез`ясованими на теперішній час обставинами та причинами, виникла конфліктна ситуація з раніше не знайомими особами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка переросла у взаємну штовханину та нанесення один одному ударів.

За невстановлених на теперішній час мотивів у ОСОБА_5 виник умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 . Діючи з вказаною метою, ОСОБА_5 дістав з карманів своїх штанів складний ніж з довжиною леза 10 см., та передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи умисно протиправно позбавити життя ОСОБА_9 , раптово наблизився до неї та утримуючи ніж у правій руці, наніс ним один удар в життєво важливу частину тіла- грудну клітину. Зазначеними навмисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення грудної клітини з пошкодженням серця, шок 4-го ступеня, які були не сумісні с життям, внаслідок чого о 21.15 год. констатована смерть потерпілої в КНП МКЛ №1 ОМР за адресою м.Одеса, вул. Мясоїдівська, 32, до якої вона була доставлена лікарями швидкої медичної допомоги.

За даним фактом слідчим відділом слідчим відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000873 від 22.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими. Просив, не визначати розмір застави, оскільки вважає, що у разі її внесення, даний запобіжний захід буде не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам на даному етапі слідства, а також вказав, що вчинено злочин, який спричинив загибель людини.

Прокоментував відеозапис, який залучений до справи у якості доказу, а саме той момент, коли підозрюваний з ножем біжить до ОСОБА_9 і без будь-яких зупинень б`є прямим ударом в груди, а потім намагається також ударити ОСОБА_10 . Звернув увагу, на те що орган досудового розслідування заінтересований об`єктивно встановити всі обставини справи, але на даній стадії, запропонований слідчим запобіжний захід є єдиним та необхідним із врахуванням ризиків, а також необхідності обов`язкового проведення психолого-психіатричного стану підозрюваного.

Слідчий ОСОБА_4 підтримала доводи прокурора, зазначила, що зараз проводяться всі необхідні слідчі дії, спрямовані на оперативне та об`єктивне встановлення всіх обставин події, в тому числі встановлення усіх свідків та можливої відеофіксації. Також, пояснила, що на цей час є тільки попередній діагноз зі слів підозрюваного, що у нього можливо є струс мозгу, але висновок, щодо медичного стану, ще не наданий слідству.

Захисник заперечував щодо клопотання. Просив застосувати менш суворий захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту. Поставив під сумнів обґрунтованість підозри щодо навмисного вбивства, вважає, що у його підзахисного була необхідність у обороні від скоєного на нього нападу. Вказав, що попередньо у самого підзахисного, за наслідком нападу є ушкодження здоров`я. Також підтвердив, що у зв`язку із психологічним станом та шоком, він рекомендував підозрюваному поки не надавати будь-яких показань по справі. Надав документи, підтверджуючі місце проживання у м. Одесі, навчання в приватній школі та документи про наявність деяких захворювань. Також надав підтвердження звернення матері до поліції за наслідком нападу на підозрюваного.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 , яка є матір`ю неповнолітнього підозрюваного підтримала позицію захисника, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, вказала, що їх сім`я є переселенцями з Маріуполя.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позиції захисника та законного представника, пояснив, що всі його дії направлені були на те щоб повернути відібраний у нього телефон, на якому зберігалася пам`ятна для нього інформація саме з Маріуполя, яка відсутня в копії на інших пристроях.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, враховуючи положення ст. 102 КК України.

23.06.2023 року о 01 годині 37 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України. У постанові про затримання зазначений фактичний час затримання о 22 годині 30 хвилин 22 червня 2023 року.

23.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 1 ст. 115 КК України, яке кваліфікується як - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- оглядом місця події від 22.06.2023 за адресою: м. Одеса, вул. Катеринінська, б. 84/86 де було виявлено на асфальті краплі та нашарування речовин бурого кольору зовні схожий на кров, біля смітника було виявлено предмет ззовні схожий на ніж, довжина леза якого було приблизно 10 см.

- оглядом місця події від 22.06.2023 за адресою: м. Одеса, вул. Мясоїдівська, 32 в приміщенні КНП «МКЛ №1» ОМР, в ході проведення якого було вилучений одяг та взуття потерпілого, на якому наявні плями речовини бурого кольору;

- допитом в якості свідка ОСОБА_11 , яка пояснила наступне: 22.06.2023 року приблизно о 20:20 вона йшла по вулиці Мала Арнаутська кут Катерининської, та побачила, що у чоловіка, який був одягнутий у світлу футболку, чорні шорти, на вигляд 16-20 років, довге волосся стався словесний конфлікт з особою, яка була одягнута у білу футболку, сині джинси, на вигляд 30-40 років та жінка яка була одягнута у розові штани, на вигляд 35-40 років, в ході конфлікту жінка та чоловік 30-40 років почали наносити удари особі чоловічої статі, яка була одягнута в світлу футболку, чорні шорти та мала довге волосся на вигляд 16-20 років, після чого особа чоловічої статі, яка була одягнута в світлу футболку, чорні шорти та мала довге волосся на вигляд 16-20 років достала предмет ззовні схожий на ніж та побіг на особі жіночої статі, що було далі мені не відомо.

- допитом в якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснює наступне : 22.06.2023 року, приблизно о 20:15, вона знаходилась дома та почула крики з вулиці, виглянувши у вікно вона побачила, що на перехресті була якась бійка, вона побачила, що хлопець з довгим волоссям бився з якимось людьми, він кликав на допомогу, після чого вона почала знімати на мобільний телефон, та побачила, як хлопець з довгим волоссям поранив дівчину, яка також приймала участь в сутичці.

- оглядом відеозапису добровільно виданим свідком ОСОБА_12 , що здійснювала відеозапис з вікна квартири за адресою: АДРЕСА_3 на свій мобільний телефон на якому зафіксовано як ОСОБА_5 навмисно наносить один удар ножом в грудну клітину ОСОБА_13

- допитом в якості свідка ОСОБА_10 , який пояснює наступне: що 22.06.2023 року вони разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 були у знайомого ОСОБА_14 , який мешкає: АДРЕСА_4 , знаходились вони у нього приблизно з 14:00, де вживали спиртні напої, після чого приблизно через 2-3 години він з дружиною вирішили піти до «АТБ», що розташований за адресою: м.Одеса, вул. Катериненська, 90. По дорозі між ними виник конфлікт і вони голосно спілкувались на перехресті вул. Відійшовши купити води, а потім повернувшись він побачив як ОСОБА_15 з якимось чоловіком сперечається на підвищених тонах. Підійшовши поближче він побачив у цього хлопця в руці розкладний ніж який кинувся на нього з ножем. ОСОБА_15 відразу підскочила до нього та почала хаотично бити хлопця ногою. Від чого вказана особа відразу переключилась на неї з ножем. Потім він почув як ОСОБА_15 сказала «він вдарив мене ножем у груді» та побачив що в неї з грудної клітини йшла густа кров темного кольору. Він почав звертатись до перехожих, щоб викликали швидку. Вказана особа намагалась покинути місце події, але перехожі зупинили його.

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст.89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, не надаючи оцінку щодо допустимості чи не допустимості доказів зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, приходить до висновку, що аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_16 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватись від органів слідства та суду.

Так, ОСОБА_5 , повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі. А тому перебуваючи на волі він буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення справедливого покарання.

Крім того, на теперішній час слідством достовірно не з`ясовані ряд суттєвих обставин кримінального правопорушення, зокрема причини за яких виникла конфліктна ситуація між підозрюваним та потерпілою. А тому, перебуваючи на волі, підорюваний буде мати можливість впливу на свідків та потерпілих з метою дачі ними свідчень на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України незаконно впливати не потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що зазначене знаряддя злочину ніж, підозрюваний ОСОБА_5 також двічі застосовував стосовно ОСОБА_10 , учасника зазначених подій, нанісши йому два удари в живіт, де знаходяться важливі для життя органи людини. На теперішній час слідчі органи з`ясовують зазначені обставини, а перебуваючи на волі підозрюваний буде мати можливість заважати їх з`ясування, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ст. 1 ст. 177 КК України можливість перешкоджати провадженню іншим шляхом.

Слід зазначити, що вказане кримінальне правопорушення підозрюваним вчинено в людному місці в світлий час доби з застосуванням ножа, який був при потерпілому, що також негативно характеризує особу потерпілого.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, враховуючи положення ст. 102 КК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо неї.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливість його засудження до покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Беручи до уваги викладене, а також те, що досліджувана органом досудового розслідування подія відбулась із застосуванням фізичного насильства, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи, у тому числі домашній арешт чи застава) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У клопотанні слідчий просить не призначати розмірі застави, що підтримано прокурором у судовому засідання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на цій стадії виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії, встановлюються інші учасники події.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на необхідність ретельної перевірки органом досудового розслідування версії підозрюваного щодо своєї невинуватості.

З урахуванням зазначених обставин справи, а також особи самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність не призначати заставу, оскільки у разі її внесення, даний запобіжний захід буде не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігти встановленим ризикам на даному етапі слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 серпня 2023 року, після чого, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 22.06.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: