Справа № 1-169/2005
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року за ч.3 ст.189, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до поданого суду клопотання ОСОБА_6 був засуджений вироком Рівненського міського суду від 12 липня 2005 року за ч.3 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Остаточна міра покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, визначена на підставі ст.71 КК України, з урахуванням покарання, призначеного вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 10 червня 1999 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Вказаний вище вирок ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2005 року та ухвалою Верховного суду України від 15 серпня 2006 року залишено без змін.

Оскільки під час проголошення вироку засуджений перебував на стаціонарному лікуванні, після проголошення вироку він не був затриманий, через що перебував по місцю проживання.

У вересні 2006 року ОСОБА_6 переїхав проживати до батька, так як у нього зіпсувались стосунки із матір`ю та дружиною, де і проживав весь цей час.

Останніх 10 років він проживав у с.Новоукраїнка із співмешканкою, вів звичайний спосіб життя, за цей час жодних викликів або повісток не отримував.

Отже, ОСОБА_6 вважає, що оскільки його розшук працівниками поліції, відповідно до ухвали суду, не здійснювався, розшукова справа була заведена формально, а він безпосередньо не вчиняв жодних дій, які свідчили б про те, що він переховується від виконання вироку суду - на даний час закінчились строки виконання обвинувального вироку суду, від часу винесення якого минуло більше 17 років, через що такий вирок не може бути виконано.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання засудженого, пояснив, що підзахисний дійсно не вчиняв жодних дій, які б були підставою для оголошення його в розшук, жодних дій для встановлення місця перебування засудженого в межах заведеної розшукової справи працівниками поліції не здійснювалось, через що вирок Рівненського міського суду від 12 липня 2005 року не підлягає до виконання.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо заявленого засудженим клопотання, пояснила, що в даному випадку відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, оскільки засуджений перебував у розшуку.

Частиною 1 статті 74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що існують правові підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за закінченням перебігу строків виконання обвинувального вироку суду.

Із матеріалів кримінального провадження №1-169/05 встановлено, що ОСОБА_6 було засуджено вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року за ч.3 ст.189, ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.

Вказаний вирок було залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2005 року та в подальшому ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15 серпня 2006 року.

Про наявність вказаного вище вироку Рівненського міського суду Рівненської області та про призначене цим вироком покарання засудженому, який згідно із епікризом №12294 перебував на момент його проголошення на стаціонарному лікуванні у ТВ №-1 ЦМЛ м.Рівне, було достовірно відомо, про що свідчить власноручно подана ОСОБА_6 апеляційна скарга від 17 серпня 2005 року.

В даному випадку захисник посилався на ті обставини, що після проголошення ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2005 року засудженого не було з невідомих причин взято під варту.

Судом не приймаються до уваги вказані заперечення, оскільки на проголошенні вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року та ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2005 року, засуджений був відсутній, а в подальшому подав до Верховного суду України клопотання від 12 липня 2006 року про зупинення виконання вироку суду.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року за вчинення тяжкого злочину та був обізнаний про наявність відповідних судових рішень щодо нього та про призначене покарання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КПК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Дійсно вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року відносно ОСОБА_6 було виконано лише 12 липня 2022 року, що доводиться повідомленням №12626/200/03-22 від 12 липня 2022 року за підписом заступника начальника Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області, згідно якого Рівненський міський суд поінформовано, що засудженого ОСОБА_6 , який ухилявся від виконання вироку цього суду від 12 липня 2005 року, було розшукано та поміщено до СІЗО м.Рівне.

Однак, частиною 3 статті 80 КК України встановлено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Сторона захисту не заперечує, що засуджений особисто до правоохоронних органів з метою виконання вироку суду, ухваленого відносно нього не з`являвся, причиною невиконання судового рішення не цікавився, посилаючись на те, що такого обов`язку у засудженого немає.

Із матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області згідно постанови Рівненського міського суду, отриманої 21 червня 2006 року, ОСОБА_6 , 1979 року народження, оголошено у державний розшук і по встановленню його місця знаходження проводяться оперативно-розшукові заходи в межах ОРС №1/831 від 03 липня 2006 року, про що свідчить повідомлення №30/4-18894 від 20 вересня 2006 року.

В подальшому Рівненський міський відділ поліції неодноразово повідомляв Рівненський міський суд про заходи, які вживаються з приводу розшуку засудженого ОСОБА_6 , що доводиться відповідними повідомленнями від 26 червня 2008 року, 26 листопада 2008 року, 05 грудня 2008 року, 26 травня 2009 року, 04 листопада 2009 року, 05 жовтня 2011 року, 29 січня 2014 року, 24 червня 2014 року, 20 січня 2015 року, 20 липня 2015 року, 05 листопада 2015 року, 18 січня 2016 року, 24 жовтня 2016 року, 19 липня 2016 року, 18 квітня 2017 року, 31 липня 2017 року, 31 жовтня 2018 року, 16 лютого 2018 року, 07 червня 2018 року, 30 листопада 2018 року, 12 лютого 2019 року, 02 липня 2019 року, 31 жовтня 2019 року, 18 лютого 2020 року, 09 липня 2020 року, 26 січня 2021 року, 17 травня 2021 року.

В ході здійснення оперативно-розшукових заходів у липні 2022 року встановлено місце перебування засудженого, який змінив адресу місця свого перебування та проживав у АДРЕСА_2 .

В даному випадку суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про його свідоме ухилення від відбування покарання, оскільки він не лише змінив місце свого постійного проживання, а й приховував дійсне місце проживання, оскільки до суду неодноразово від його імені надходили заяви різного змісту, в яких місце проживання засудженого не зазначалось.

Оскільки суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 свідомо ухилився від відбування покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року - підстав для застосування відносно нього звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ст.80 КК України, немає, а тому клопотання останнього до задоволення не підлягає.

На підставі ст.80 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Рівне Рівненської області, про звільнення від відбування покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2005 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом семи днів з моменту проголошення.

СУДДЯ