Постанова

01 травня 2023 року

м. Київ

справа № 237/3538/17

провадження № 51-6336ск18

Суддя Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу прокурора Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_2 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року стосовно ОСОБА_3 ,

встановив:

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року задоволено клопотання ОСОБА_3 та кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960р.) закрито.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року апеляцію прокурора Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Селидівського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року про закриття кримінальної справи у зв`язку з відсутністю складу злочину стосовно ОСОБА_3 -без змін.

У касаційній скарзі прокурора ОСОБА_2 порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу.

Проте наведених вимог процесуального закону прокурором не дотримано.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 387 КПК України 1960 року прокурором не долучено до касаційної скарги завіреної належним чином копії оскаржуваної постанови Селидівського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 350 КПК України 1960 року передбачено, що при обґрунтуванні, зокрема, прокурором необхідності зміни чи скасування судових рішень, скарга повинна містити посилання на відповідні аркуші справи, проте такі посилання у касаційній скарзі прокурора відсутні.

Оскільки касаційний суд відповідно до правил ст. 395 КПК України 1960 року перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в тій частині, в якій воно було оскаржене, недотримання ст. 350 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про витребування справи.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга прокурора ОСОБА_2 не відповідає вимогам статей 350, 387 КПК України 1960 року.

У зв`язку із зазначеним, відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, справа може бути витребувана для її перевірки у касаційному порядку лише за умови усунення зазначених недоліків та надходження повторної касаційної скарги в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні матеріалів кримінальної справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК 1960 року, п. 15 розділу ХІ Перехідних положень до КПК від 13 квітня 2012 року, суддя

ухвалив:

Відмовити у витребуванні кримінальної справи за касаційною скаргою прокурора Селидівського відділу Покровської окружної прокуратури ОСОБА_2 на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 04 лютого 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2023 року стосовно ОСОБА_3 .

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1