СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3120/23
ун. № 759/9412/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної - ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ., яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2023 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 16.01.2023 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 23.02.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2023 року у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 23.05.2023 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2023 року у задоволенні клопотання про застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2023 року, включно, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним покладенням ряду додаткових обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та у разі зміни місця проживання негайно повідомляти про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. продовжено до 30.05.2023 року, з покладенням на неї вищевказаних обов`язків.

11.05.2023 року стороні захисту повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та з цього дня розпочато ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року, закінчується 30.05.2023 року, однак у зв`язку із ознайомленням сторони захисту із матеріалами кримінального провадження, завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, тобто стороні обвинувачення в ході досудового розслідування необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а саме: 1) Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за які передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, остання буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; 2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, бо ОСОБА_5 може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни їх показів; 3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана постійного місця роботи та стабільного доходу не має, що може спонукати її до продовження протиправної діяльності; 4) ризик вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даному етапі перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності.

Орган досудового слідства вказав, що лише застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути достатнім запобіжним чинником для запобігання зазначеним ризикам.

У судому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання зважаючи на те, що досудове розслідування закінчено.

У судовому засідання підозрювана підтримала думку свого захисника.

Частиною 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши прокурора, думку захисника та підозрюваного, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1,2,6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Також ч. 1 ст. 194 КПК України вказується, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року (справа №759/8758/23) термін дії обов`язків, покладених судом відносно ОСОБА_5 визначено до 30.05.2023 року включно (а.с. 124-125).

Із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту орган досудового слідства звернувся 25.05.2023 року.

Зважаючи на викладене, клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту подано у строк, визначений ст. 199 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 4, 5 ст. 199 КПК України).

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року (справа №759/2624/23) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадження №0000390 від 17.05.2022 року до 6 місяців, тобто, до 23.05.2023 року (а.с. 93).

02 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України (а.с. 94-103).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року (справа №759/7849/23) застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.05.2023 року (а.с. 104-105).

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року (справа №759/8758/23) продовжено підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 7 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.05.2023 року (а.с. 124-125).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Частиною 2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

02 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України (а.с. 94-103).

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:протоколом обшуку від 23.11.2022 року; висновком експерта № СЕ-19-22/47149-НЗПРАП від 06.03.2023 року; протоколом огляду предметів від 09.02.2023 року; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 01.06.2022 року; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.08.2022 року.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкція за які передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, остання буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання; 2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, бо ОСОБА_5 може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни їх показів; 3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана постійного місця роботи та стабільного доходу не має, що може спонукати її до продовження протиправної діяльності; 4) ризик вчинення підозрюваною дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даному етапі перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі та отримання копій документів кримінального провадження, може попередити невстановлених осіб, які є співучасниками, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності. Лише застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути достатнім запобіжним чинником для запобігання зазначеним ризикам

З даними доводами слідчий суддя погоджується частково, вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 2-5 ст. 177 КПК України, але не вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки даний ризик орган досудового слідства обґрунтовує лише тяжкістю вчинено ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Таким чином, суд вважає доведеним, що заявлені ризики не зменшились, вони виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1, 7, 10 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

11.05.2023 року стороні захисту повідомлено про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 17.05.2022 року за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 306 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України завершено, а зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та з цього дня розпочато ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На даний час етап ознайомлення із матеріалами досудового розслідування не завершений, тому слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки матеріали кримінального провадження є досить об`ємними і здійснення ознайомлення всіх сторін провадження та виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України в строк дії ухвали слідчого судді не вбачається за можливе, а також з врахуванням того, що ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не зникли, тому клопотання підлягає задоволенню.

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти Росії» § 173, але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою «Алексанян проти Россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти Росії» §§ 30-32.

Зважаючи на вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, практику європейського суду з прав людини, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням наведених обставин та встановлених ризиків, інший запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків до завершення ознайомлення із матеріалами досудового розслідування.

Таким чином, беручи до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, керуючись ст.ст. 2, 7, 176-179, 181, 193, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000390, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2022 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Києва, громадянці України, українки, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , на 30 днів, тобто до 24.06.2023 року включно, в межах досудового розслідування, заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби та у разі зміни місця проживання негайно повідомляти про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді діє 30 (тридцять) днів до 24.06.2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1