Справа № 301/834/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 09.01.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Собатин, Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянки України, непрацюючої, з початковою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

31.07.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час режиму роботи Управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, який встановлений в даній установі, у робочий час, (більш точний час не встановлено), з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправне збагачення, шляхом обману працівників Управління праці та соціального захисту населення Іршавської державної адміністрації Закарпатської області, знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, що за юридичною адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул.. Волошина, 60, всупереч вимогам абзацу 4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" - "жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має", фактично перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканцем АДРЕСА_2 , з яким вела та веде спільне господарство, власноручно здійснила внесення недостовірних відомостей до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, шляхом подачі працівникам вказаної установи заяву №75950 від 31.07.2017 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політки України №441 від 21.04.2015 року, в яку умисно внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вона з особою, від якої має дитину, не проживає, при цьому приховала інформацію про те, що вона фактично проживає, веде спільне господарство та виховує свою малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з її біологічним батьком ОСОБА_6 , яка стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері на вказану дитину, згідно рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 29.08.2017 року.

На підставі вказаних документів ОСОБА_4 в період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року, шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину ОСОБА_7 на загальну суму 5 706 грн. 24 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 здійнила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тим самим вчинивши дії, передбачені частиною частиною 1 статті 190КК України.

Окрім того, 22.02.2018, 22.02.2018, 15,08.2018, 12.02.2019, 08.08.2019, 10.02.2020, 07.08.2020, 15.02.2021 та 05.08.2022 ОСОБА_4 під час режиму роботи Управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, який встановлений в даній установі, у робочий час, (більш точний час не встановлено), з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправне збагачення, шляхом обману працівників Управління праці та соціального захисту населення Іршавської державної адміністрації Закарпатської області, знаходячись в приміщенні адміністративної будівлі Управління праці та соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, що за юридичною адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Волошина, 60, всупереч вимогам абзацу 4 ст.18-1 Закону України "Про державну допомогу сім"ям з дітьми" - "жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має", фактично перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , з яким вела та веде спільне господарство, власноручно здійснила внесення недостовірних відомостей до заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, шляхом подачі працівникам вказаної установи заяви № 33875 від 22.02.2018, № 334200 від 15.08.2018, № 334471 від 12.02.2019, № 334910 від 08.08.2019, № 335196 від 10.02.2020, № 335523 від 07.08.2020, ; 343532 від 15.02.2021, № 346760 від 17.02.2022 та № 347899 від 09.08.2022 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політки України №441 від 21.04.2015 року, в які умисно внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вона з особою, від якої має дітей, не проживає, при цьому приховала інформацію про те, що вона фактично проживає, веде спільне господарство та виховує своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з їх біологічним батьком ОСОБА_6 , які стали підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері на вказаних дітей, згідно рішень про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 23.04.2018, 20.08.2018, 14.02.201910.08.2019, 11.02.2020, 26.08.202019.02.2021, 16.03.2022 та 23.09.2022 року.

На підставі вказаних документів ОСОБА_4 в період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року, шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на загальну суму 11 262 грн. 80 коп; в період з 01.08.2018 по 31.01.2019 на загальну суму 2433 грн. 04 коп.; в період з 01.02.2019 по 31.07.2019 на суму 12 778 грн. 04 коп.; в період з 01.08.2019 року по 31.01.2020 року на суму 13 828 грн. 04 коп.; в період з 01.02.2020 по 31.07.2020 на суму 15 774 грн. 64 коп.; в період з 01.08.2020 по 31.01.2021 на суму 19 115 грн. 96 коп.; в період з 01.02.2021 по 31.07.2021 на суму 30 215 грн. 04 коп.; в період з 01.02.2022 по 31.07.2022 на суму 17 574 грн. 72 коп.; в період з 01.08.2022 по 17.11.2022 та в період з 18.11.2022 по 31.01.2023 на загальну суму 11 671 грн. 46 коп..

Таким чином, ОСОБА_4 здійснилазаволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно, тим самим вчинивши дії, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю та суду показав, що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти злочинів. Цивільний позов визнала.

Прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік, та за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Представник потерпілої ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 ..

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_4 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України;

здійснення ОСОБА_4 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинено повторно, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 190 КК України

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином.

Обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі, відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання та наявність пом`якшуючої обставини, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України їй слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про заявлений Управлінням соціального захисту населення Хустської військової адміністрації цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями, суд прийшов до такого.

Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 129 ч. 1, ст. 374 ч. 3 п. 2 абз. 7 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на це, при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників і характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також визначити порядок її відшкодування.

У цивільному позові зазначається, що з вини ОСОБА_4 заподіяні збитки державі в особі управління соціального захисту населення Хустської військової адміністрації у розмірі 138 745, 70 гривень, які заступник начальника управління просить стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі управління соціального захисту населення Хустської військової адміністрації

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги те, що обвинувачена позов визнала та не заперечувала щодо фактичних обставин, шкода нею у добровільному порядку не відшкодована, суд вважає, що позов заступника начальника Управління соціального захисту населення Хустської військової адміністрації у кримінальному провадженні до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у сумі 138 745, 70 грн підлягає задоволенню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 190 КК України та частиною 2 статті 190 КК України, і призначити їй покарання:

за частиною 1 статті 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за частиною 2 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов Управління соціального захисту населення Хустської військової адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 на користь держави в особі управління соціального захисту населення Хустської військової адміністрації () матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 138 745 (сто тридцять вісім тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 70 копійок.

Речові докази: копії документів особової справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 з номером особового рахунку № НОМЕР_1 щодо призначення соціальної допомоги одиноким матерям, залишити при матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1