Справа № 639/693/23
Провадження № 1-кп/639/272/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/693/23 (в ЄРДР №0000454 від 19.06.2022) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Диканька Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої до затримання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисники - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 у період воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та в подальшому продовженого відповідно до ст. ст. 85,106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, а саме у період часу з 12:00 год. по 13:00 год. 09 червня 2022 року, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Лейтенанта Шмідта, 20, побачила раніше незнайомого їй ОСОБА_7 , в руках якого знаходився належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A» (imei 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ).

Після цього ОСОБА_3 попросила у ОСОБА_7 надати їй вказаний мобільний телефон начебто для здійснення дзвінка, але той відмовив на її прохання.

Тоді ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, під час воєнного стану, відкрито заволоділа належним потерпілому зазначеним мобільним телефоном шляхом ривку, вихопивши його з руки останнього, після чого почала тікати з місця скоєння кримінального правопорушення. Вимоги потерпілого ОСОБА_7 зупинитись та віддати належне йому майно, а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A» ОСОБА_3 проігнорувала, зникла з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

В результаті скоєного правопорушення ОСОБА_3 завдала потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3042,33 грн., яка складається з вартості вказаного мобільного телефону.

ІІ. Позиція обвинуваченої ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час виконання судом дій, передбачених ч. 1 ст. 348 КПК України, свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнала.

В цьому ж судовому засіданні, будучи допитаною судом, обвинувачена ОСОБА_3 надала показання, згідно яких вона в цей день (09.06.2022) зранку ходила по пунктам гуманітарної допомоги, займаючись волонтерством. Потім через виниклий стресовий стан вирішила випити спиртне. Хтось їй повідомив, що за відповідною адресою у приватному будинку по АДРЕСА_3 продають на розлив горілку. Зайшовши у двір вказаного домоволодіння, вона побачила чоловіків, серед яких був і потерпілий ОСОБА_7 , що сидів за столом. Вона підійшла до нього, познайомилась та попросила телефон для здійснення дзвінку, на що потерпілий надав згоду та передав їй свій мобільний телефон, який до цього часу лежав на столі. Взявши телефон, вона подзвонила своїй матері та в процесі розмови вийшла за двір і пішла. При цьому її ніхто, в тому числі потерпілий, не намагався наздогнати та не вимагав повернути телефон. Цього ж дня вона продала телефон на ринку якомусь чоловікові. Через декілька днів після цього вона випадково зустріла потерпілого на вулиці, та на його прохання показала чоловіка, якому продала телефон. Проте останній повідомив, що телефон він вже перепродав якійсь дівчині.

Водночас в подальшому обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину повністю, вказала, що дійсно в день подій вихопила телефон у потерпілого та втекла.

На протязі всього судового розгляду ОСОБА_3 висловлювала жаль щодо скоєного, піддала свої дії критичній оцінці.

ІІІ. Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім змінених показань обвинуваченої ОСОБА_3 , її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наведених вище обставин підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які були допитані під час судового розгляду, а також сукупністю інших досліджених доказів по кримінальному провадженню.

Так, потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання, згідно яких влітку 2022 року в денний час доби, приблизно о 12:00, зайшов до приватного сектору, на територію домоволодіння, де продавалось спиртне. В той день він вже випив трохи горілки та збирався додати ще. Грошей у нього не було, він сподівався, що хтось його пригостить. На території вказаного домоволодіння він випити не встиг, у дворі до нього підійшла обвинувачена ОСОБА_3 , з якою він до цього часу знайомий не був. Після того як він дістав з кишені свій телефон «Redmi 9A», остання попросила у нього вказаний телефон, який він тримав в руці. Він відмовив, адже її не знав. Після цього ОСОБА_3 несподівано вихопила у нього із руки вказаний телефон, розвернулась та побігла за двір. Він крикнув щоб вона зупинилась, але вона не відреагувала, пройшов за нею до калитки, бігти він не міг, та побачив як вона вже бігла вверх по вулиці. Через знайомих він дізнався де ОСОБА_3 мешкає та наступного дня знайшов її, сказав щоб вона повернула телефон, проте та повідомила, що продала його та ще через день показала чоловіка, якому його продала, з її слів, приблизно за 400 грн. Він хотів викупити телефон у вказаного чоловіка, проте той повідомив, що вже продав його якійсь дівчині. Певний час він вимагав у ОСОБА_3 щоб вона відшкодувала йому вартість телефона, але вона цього не зробила, посилаючись на відсутність коштів, та у зв`язку з цим приблизно через тиждень він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинений злочин.

Телефон він придбав у 2021 році, приблизно за 3000 грн., документи надав слідчому.

Потерпілий ОСОБА_7 просив суворо не карати обвинувачену та не позбавляти її свободи, адже це, на його думку, занадто суворе покарання за скоєне.

В подальшому ОСОБА_7 також зазначив, що спричинена йому шкода в повному обсязі йому відшкодована.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що у червні 2022 року знаходився на території приватного домоволодіння належного ОСОБА_9 , де продається спиртне на розлив. У дворі вказаного домоволодіння, окрім нього та ОСОБА_9 , також знаходився ОСОБА_7 , до якого підійшла обвинувачена та попросила дати їй його мобільний телефон, але він відмовив. Тоді обвинувачена вихопила вказаний телефон з руки ОСОБА_7 , штовхнула його і побігла. ОСОБА_7 , який був у стані алкогольного сп`яніння, кричав щоб обвинувачена повернула телефон . проте та не відреагувала. Вони з ОСОБА_9 побігли за нею, добігли до калитки та побачили, що вона вже далеко. Все відбулось швидко.

Допитаний судом свідок ОСОБА_9 показав суду, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Люди приходять до нього щоб випити спирте. В один із днів у червні 2022 року у полісаднику біля його будинку знаходився ОСОБА_7 , який був на підпитку. При цьому свідок став очевидцем як до ОСОБА_7 підійшла обвинувачена ОСОБА_3 , попросила у нього мобільний телефон, а коли той відмовив, остання вихопила його у нього із руки та почала тікати. ОСОБА_7 почав кричати, щоб вона повернула телефон, але обвинувачена не відреагувала. Він, ОСОБА_9 , побіг за нею , але був у тапцях, а тому не зміг наздогнати, побачив як вона побігла вверх по вулиці.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала факт знаходження свідка ОСОБА_9 на місці події.

Крім показань допитаних судом потерпілого, свідків та змінених показів обвинуваченої ОСОБА_3 , вина останньої у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-даними заяви ОСОБА_12 від 18.06.2022, в якій останній просив вжити заходи до маловідомої йому жінки на ім`я ОСОБА_13 , яка 09.06.2022, приблизно о 12:00-13:00 за адресою: м. Харків, вул. Лейтенанта Шмідта, відкрито заволоділа його мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9A» (а. 7 матеріалів д.р.);

-наданими потерпілим ОСОБА_12 фотокопією товарного чеку від 08.06.2021 та коробки від мобільного телефону «Redmi 9A Granite Gray», 2GB RAM 32GB ROM, imei 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 (а.с. 11, 12 матеріалів д.р.);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2022 за участі потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній упізнав ОСОБА_3 як особу, яка відкрито заволоділа його мобільним телефоном «Redmi 9A» (а.с. 17-22 матеріалів д.р.);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2022 за участі свідка ОСОБА_14 , в ході якого останній упізнав ОСОБА_3 як особу, яка продала йому мобільний телефон «Redmi 9A» (а.с. 27-32 матеріалів д.р.);

-висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/7669-ТВ від 22.07.2022, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A 2/32 GB», без комплектних периферійних пристроїв, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 09.06.2022 становить 3042,33 грн. (а. 43-49 матеріалів д.р.).

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом не допитувався свідок ОСОБА_14 , адже останній виїхав за межі України до Естонської Республіки, у зв`язку з чим прокурор відмовився від вказаного свідка, а сторона захисту не наполягала на його допиті.

11.08.2023 в судовому засіданні учасники судового провадження повідомили про відсутність клопотань щодо доповнення судового розгляду.

З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів, належність, допустимість та достовірність яких у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої.

Так, перед допитом потерпілий та свідки були ознайомленні із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві, попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, наявності підстав казати ними неправду судовим розглядом не встановлено. Їх показання є логічними, послідовими, узгоджуються та не суперечать як один одному, так і іншим доказам по справі.

Експерт у кримінальному провадженні був залучений на підставі постанови слідчого, та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Впізнання проведені з дотриманням вимог ч. 7 ст. 223, ст. ст. 228, 231 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості досліджених доказів, судовим розглядом не встановлено.

Клопотань про визнання доказів недопустимими стороною захисту також не заявлялось.

Аналізуючи наведені докази, суд дійшов висновку про спростовування ними первинних доводів обвинуваченої ОСОБА_3 щодо способу заволодіння належним потерпілому мобільним телефоном.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується дослідженими судом доказами.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена ОСОБА_3 .

З огляд на фактичні дані, встановлені на підставі наведених вище доказів, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, та мотиви суду при призначенні покарання.

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше несудима; незаміжня; має на утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом 2-ої групи; офіційно не працює; має місце реєстрації та постійне місце проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України,а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; форму вини - прямий умисел; кількість епізодів протиправної діяльності - один; конкретні обставини кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, її відношення до скоєного; обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція потерпілого ОСОБА_7 , який зазначив про відсутність у нього претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої, що він її пробачив, просив її суворо не карати, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім того, ОСОБА_3 не застосувала насильства під час вчинення кримінального правопорушення, є жінкою у віці 45 років, раніше не судима, і, хоча вчинила кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, проте, за встановлених обставин справи, нею не використовувалися умови вказаного режиму для поліпшення його скоєння, кримінальне правопорушення не було заздалегідь сплановане, а мало характер ситуативного, одноепізодного прояву.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , які з урахуванням вищенаведеного та даних про особу обвинуваченої, на переконання суду, суттєво знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість застосувати ст. 69 КК України та призначити їй основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстав застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 статті 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням судовим розглядом не встановлено. При вирішенні вказаного питання позиція потерпілого не має для суду вирішального значення, а такий порядок відбування покарання, на переконання суду, не відповідав би тяжкості вчинення кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченою ОСОБА_3 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного - 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк її попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 31.01.2023.

Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити їх покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку - з 14.08.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк її тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 31.01.2023 по 13.08.2023 включно, з розрахунку день за день.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 566,34 грн. (п`ятсот шістдесят шість грн. 34 коп.)стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України (а. 50 матеріалів д.р.)

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, захисникам, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1