Номер провадження по справі 1-кп/387/28/23
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

21 квітня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000041 від 11.04.2021, яке надійшло з Добровеличківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкеськ Ставропольського краю, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працює, раніше не судимий, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працює, раніше не судимий, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Павлогорлівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працює, раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 08 вересня 2021 року надійшов обвинувальний акт зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000041 від 11.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на думку прокурора, ризики, які були підставою для обрання вказаного запобіжного заходу продовжують існувати, а судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершився. Зокрема у разі перебування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 на волі вони можуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як у разі ухвалення обвинувального вироку відносно них, їм може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на значний термін. Також обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи та є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу з метою зміни та дачі показань на їх користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що ризики названі прокурором є недоведеними. Він нікуди не переховувався, не зникав. Також неможливо знищити докази, які вже зібрані та є в райвідділі поліції. На свідків він також не збирається впливати, а на них впливає прокурор. До суду він працював неофіційно. В судовому засіданні обвинувачений просив змінити запобіжний захід на на більш м`який запобіжний захід/, а саме на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що повністю підтримує позицію ОСОБА_4 . Клопотання є необгрунтованим. Захисник вважає, що до злочину може бути причетний ОСОБА_10 . До обрання запобіжного захисту ОСОБА_4 мав постійне джерело доходу і місце проживання. Не мав наміру переховуватися. Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт. Також його підзахисний тривалий час перебуває під вартою. Також запобіжний захід був обраний його підзахисному через 4 місяці після вчинення кримінального правопорушення, що давало обвинуваченому можливість переховуватися. Конкретних підстав для тримання під вартою прокурор не назвав. Захисник просив змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає себе невинуватим та просив змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді нічного домашнього арешту. Він нікудине ховався та не збирається, а також хоче вдень працювати.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що доводи прокурора є необґрунтованими, жодних доказів для підтвердження ризиків прокурором не надано. Тому просив змінити до його підзахисного запобіжний захід на нічний домашній арешт так як його підзахисному необхідно забезпечувати прожиття.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що справа сфальсифікована, не розслідувана, переховуватися не збирається. Як почалося досудове розслідування відмовився їхати на заробітки і залишився. Доказів, які може знищити на думку прокурора немає. Також обвинувачений має свій будинок по АДРЕСА_3 . Не впливав на свідків та не збирається, а також постійно з`являвся на виклики слідчого та прокурора. Ніяких небезпечних ударів ОСОБА_11 не наносив. Просив замінити запобіжний захід нанічний домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 зазначила, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, так як її підзахисний перебуває під вартою тривалий час. Прокурором не доведені ризики передбачені ст.177 КПК України. Принцип пропорційності, вважає адвокат, порушений. ЇЇ підзахисний не має наміру переховуватися від суду. Тому просила застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про час і дату судового засідання повідомлена належним чином.

Щодо доводів прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також враховує ухвали слідчого судді, згідно з якими була встановлена обґрунтованість підозри відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Також відносно зазначених осіб направлено до суду обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України та частина доказів у кримінальному провадженні досліджена судом, що вказує на цьому етапі про обґрунтованість висунутого обвинувачення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, має постійне місце проживання. Також зі змісту обвинувального акта ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, крім того інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене групою осіб. Суд враховує, що сім`я ОСОБА_4 проживає у м.Красный Луч Луганської області, яка є окупованою територією України, що збільшує ризики уникнення від кримінальної відповідальності. Також суд вважає, що на даний час ризики на які вказував прокурор не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, офіційно місце проживання не зареєстроване. Також зі змісту обвинувального акта ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння та інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене групою осіб. Також суд вважає, що на даний час ризики на які вказував прокурор не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наслідком якого стала смерть особи, офіційно місце проживання не зареєстроване. Також зі змісту обвинувального акта ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння та інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене групою осіб. Також суд вважає, що на даний час ризики на які вказував прокурор не зменшилися та продовжують існувати.

Отже суд вважає, що ризики, які зазначені в ухвалах слідчого судді відносно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на даний час не зникли та не зменшилися, а тому наявні ризики, які передбачені п.п.1, 3, 4 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених переховуватися або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення в якому обвинувачуються, зібраних у справі доказів, у разі доведення їх провини, свідчать про те, що останні можуть вчиняти зазначені спроби, а також обвинувачені можуть впливати на свідків та потерпілу, оскільки проживають у населеному пункті, де і сталося кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також не довели наявність міцних соціальних зв`язків у співвідношенні із вчиненням умисного тяжкого злочину, який призвів до смерті людини, в якому вони обвинувачуються. Суд також зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не довели суду належними доказами наявність постійного місця проживання або роботи, що вказує на неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Отже зазначене свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

За таких обставин в порядку ч.3 ст.331 КПК України суд вважає за необхідне продовжити дію попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Крім цього, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати у даному кримінальному провадженні розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178,182, 331 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 13 години хвилин 19 червня 2023 року без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 13 години хвилин 19 червня 2023 року без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів) тобто до 13 години хвилин 19 червня 2023 року без визначення застави.

Дату закінчення дії ухвали суду встановити до 13 години хвилин 19 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 25.04.2023 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .