Ухвала

Іменем України

29 червня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно).

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття провадження на підставі ст. 49 КК України у кримінальному провадженні №0001248 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району Житомирської області, там же зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 11.02.1997 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.140, ст.44 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 17.07.1998 року по відбуттю строку покарання;

2) 16.02.2000 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 14.06.2000 року на підставі ст.4 Закону України «Про амністію»;

3) 19.03.2001 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ч.3 ст.142, ст.42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільненого з кримінально-виправної установи 11.08.2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 4 дні за постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.08.2005 року на підставі ст.81 КК України;

4) 15.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

5) 07.06.2012 року тим же судом за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 27.02.2017 року по відбуттю строку покарання;

6) 22.08.2022 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 21.04.2020 року по 23.09.2020 року, і з 29.09.2021 року по 10.02.2022 року включно.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

встановив:

28 грудня 2019 року на розгляд судді надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001248 від 12 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

02 січня 2020 року обвинувальний акт був призначений до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заявила письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із закінчення строків давності на підставі ст. 49 КК України, тому як з дати скоєння кримінального правопорушення 08 вересня 2019 року минуло понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 в режимі відеоконференції підтримав заявлене клопотання та просив закрити справу.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання, тому як сплинули строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 заперечував щодо закриття провадження у справі та просив визнати його потерпілим, а обвинуваченого винним.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 07 вересня 2019 року приблизно о 14:00 год., знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , де зустрів мешканця вказаного будинку ОСОБА_5 , з яким у нього склалися довготривалі неприязні відносини.

У зазначений час та у зазначеному місці у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 схопив мітлу, яка знаходилась на дворі вказаного будинку і наніс її дерев`яною ручкою не менше 4 ударів ОСОБА_5 по тулубу і верхнім кінцівкам, якими, останній закривав голову від ударів.

Внаслідок ударів, які завдав ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 були спричинені (згідно висновку судово-медичної експертизи 3789е від 19.12.2019 року) тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців: на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині; на задній поверхні правого плеча у нижній третині з переходом на ліктьовий суглоб та на передній поверхні правого передпліччя у верхній третині з частковим переходом на внутрішню поверхню. 18-ти саден: на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на задньо-внутрішній поверхні правого ліктьового суглобу, на тильній поверхні правої кисті на нігтьовій фаланзі та на суглобовій поверхні між нігтьовою та основною фалангами, на долонній поверхні правої кисті, на нігтьовій фаланзі 5-го пальця по долонній поверхні та на задній поверхні лівого ліктьового суглобу.

Строк давності - це передбачений статтею 49КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 ККУ визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 ККУ є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, санкція якого передбачала (в редакції на момент скоєння) призначення покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Пунктом 1 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що з дати вчинення інкримінованого кримінального правопорушення до винесення судового рішення минуло відповідно більше 3 років, тому суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню загальний термін звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст.49 КК України. Будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого згідно ст.49 КК України судом не встановлено, сторонами в судовому засіданні відповідних зауважень не подано.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, зокрема зазначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Окрім того, відповідно до практики Верховного Суду у справі №204/2626/21 від 23 червня 2022 року згода потерпілого на закриття з підстав ст. 49 КК України не є обов`язковою.

На підставі викладеного, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Згідно з п.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі… у зв`язку з розглядом справи в суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 фактично відбуває покарання та був залишений у ДУ «Дніпровська УВП №4» згідно ухвали суду від 17 травня 2023 року до розгляду кримінального провадження №0001248.

Таким чином, суд вважає необхідним тимчасово залишити засудженого у ДУ «Дніпровська УВП №4» до набрання ухвалою законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 285-288, 314, 369-372, 377 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у кримінальному провадженні №0001248 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Залишити засудженого ОСОБА_4 у ДУ «Дніпровська УВП №4» до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001248, а саме: дерев`яний предмет, схожий на бейсбольну биту, яка упаковано у спец. пакет №406595 та передано до камери речових доказів ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до квитанції №000000566, одну мітлу після набрання вироком законної сили повернути власникам.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1