Дата документу 08.06.2023Справа № 643/4581/20
Провадження № 1-кп/554/794/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 повторно не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Прокурор заявила клопотання про визнання явки обвинуваченого обов`язковою.

Суд дослідивши матеріали справи та заслухавши думку прокурора вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Згідно положень п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язани й прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Згідно положень ч. ч. 1 і 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку та здійснюється з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Поняття «розумний строк» не має чіткого визначення, оскільки залежить від багатьох чинників. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини неодноразово констатувала, що значення гарантії розумного строку полягає в тому, що обвинувачений, який не скоював караного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань із розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, слід визначати, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінального провадження, проведення процесуальних дій або винесення процесуального рішення, який буде достатнім для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Наведені принципи є основними засадами кримінального провадження, а отже, під час судового розгляду всі вони мають бути враховані й застосовані судом, жоден з них не повинен бути реалізований за рахунок порушення іншої засади на шкоду правам особи.

Згідно ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороною якої є також Україна, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: 1) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; 2) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; 3) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; 4) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Наведені обставини, на думку суду, призводять до затягування розгляду цієї справи в цілому, так як позбавляють суд можливості провести та завершити її розгляд протягом розумного строку, а також унеможливлюють реалізацію процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, зокрема.

Відповідно до ст. 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11та 12 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає, щодо обвинуваченого слід застосувати штраф відповідно до вимог ст. ст. 139, 323 КПК України.

Керуючись ст. ст. 28, 42, 336, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , грошове стягнення в розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні, за неявку в судове засідання.

Копію ухвали направити обвинуваченому.

Визнати явку обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду матеріалів кримінального провадження обов`язковою в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави (м. Полтава, вул. Навроцького, 5).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1