У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2023 року м. Ужгород
Із поданого прокурором клопотання вбачається, що 05 серпня 2023 року приблизно о 19 год. 40 хв., старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі «W220» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, рухаючись зі сторони міста Виноградів у напрямку міста Хуст та проїжджаючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , у денний час доби, діючи в супереч вимогам п.п. 1.5.; 2.3. б) д); 2.9. а); 12.1; 12.3; «Правил дорожнього руху України» допустив виїзд автомобіля на праве, походу свого руху, узбіччя, з послідуючим наїздом на пішоходів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який у той час був припаркований на правому узбіччі, по ходу руху водія ОСОБА_4 , та в салоні якого знаходилися: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та малолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 . В наслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , від отриманих тілесних ушкоджень померли в реанімаційному відділенні КНП «Виноградівська РЛ». Окрім цього, з місця ДТП до КНП «Виноградівська РЛ» каретою екстреної медичної допомоги доставлено малолітню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з різними тілесними ушкодженнями.
06.08.2023 року у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, слідчим органу досудового розслідування, у відповідності до ч. 7 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучено рухоме майно, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Е220С» реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 ; одну пару тапок резинових, рожевого кольору (розмір яких важко проглядається у зв`язку із їх експлуатацію), які поміщені в спеціальний паперовий конверт СУ НПУ № 2; одну пару тапок резинових, рожевого кольору, 39 розміру, які поміщені в спеціальний паперовий конверт НПУ ГСУ № 2.
Прокурор у клопотанні стверджує, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та мають значення речових доказів, а тому з метою їх збереження просить накласти на нього арешт.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений вчасно та належним чином.
Власники майна у судове засідання також не з`явилися будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомляли.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 року, проведеного на автодорозі в с. В.Копаня, Берегівського району по вул. Миру, в ході якого були виявлені та вилучені автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Е220С» реєстраційний номер НОМЕР_4 ; автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 ; одну пару тапок резинових, рожевого кольору (розмір яких важко проглядається у зв`язку із їх експлуатацію), які поміщені в спеціальний паперовий конверт СУ НПУ № 2; одну пару тапок резинових, рожевого кольору, 39 розміру, які поміщені в спеціальний паперовий конверт НПУ ГСУ № 2.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 власником автомобіля «VOLKSWAGEN» моделі «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_10 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником автомобіля «Mercedes-Benz» моделі «Е220С» реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_11 .
Постановою слідчого ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_12 від 06.08.2023 року вилучене майно визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення судових експертиз, а також встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно вилучене під час проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 05.08.2023 року :
- автомобіль марки "Mercedes Benz " моделі "Е320С", реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого згідно з сідоцтом про реєстрацію транспортногозасобу серії НОМЕР_6 від 25.08.2021р. є гр. ОСОБА_11 мешанець АДРЕСА_2 ;
- автомобіль мари "VOLKSWGEN" моделі "Golf " реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого згідно з сідоцтом про реєстрацію транспортногозасобу серії НОМЕР_5 від 04.12.2008р. є гр. ОСОБА_13 мешанець АДРЕСА_3 ;
- одну пару тапок резинових рожевого кольору, які поміщенфі в спеціальний паперовий конверт СУНПУ №2;
- одну пару тапок резинових рожевого кольору, 39 розмір , які поміщено в спеціальний паперовий конерт НПУ ГСУ №2 ;
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.09.2023 року о 10 год. 15 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1