Справа №588/1219/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/77/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 02.10.2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 19.08.2020 року вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1190 грн.(штраф не сплачено),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 в якій прокурор просив вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 02.10.2020 року відносно ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, та просив ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України просив звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки. Також просив покласти на ОСОБА_8 виконання окремих обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене за даним вироком, та покарання призначене за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року у вигляд штрафу в розмірі 1190 грн, прокурор просив виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду просив залишити без зміни.

Крім цього прокурор просив повторно дослідити наявні у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 дані щодо попередніх судимостей - вимогу про судимість та вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року і дані щодо відбування покарання за вказаним вироком.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 у виді штрафу, покаранням призначеним за даним вироком у виді позбавлення волі ОСОБА_8 остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку визначено відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 980,70 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказував, що призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки покарання у виді штрафу, призначеного за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року, та покарання за даним вироком, у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням, повинні виконуватись самостійно, що узгоджується з ч. 3 ст. 72 КК України та безпідставно залишено судом першої інстанції без уваги.

Інші учасники кримінального провадження, зокрема обвинувачений апеляційну скаргу на судове рішення не подавав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 , у точно невстановлений досудовим слідством час, у листопаді 2019 року, на території колишньої молочно-тваринної ферми поблизу с. Станова Тростянецького району, побачив декілька дикоростучих рослин коноплі, з яких зірвав верхні гілки з листям та насінням для власного вживання шляхом паління без мети збуту. У подальшому ОСОБА_8 переніс вказані рослини коноплі до господарства за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 де просушив, відділив листя від гілок та насіння.

Не зупинившись на вчиненому, у точно невстановлений досудовим слідством час, у квітні 2020 року, ОСОБА_8 , маючи насіння рослин коноплі, яке отримав з незаконно придбаних в листопаді 2019 року рослин коноплі, з метою вирощування та подальшого вживання для власних потреб виготовленого з даних рослин наркотичного засобу, у відкритий механічно оброблений ґрунт в кінці присадибної ділянки господарства за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_1 , незаконно посіяв насіння рослин коноплі. У червні 2020 року, доглядаючи за рослинами коноплі, ОСОБА_8 пересадив розсаду з 16 пророслих рослин коноплі з кінця присадибної ділянки вказаного господарства на її край в один ряд, механічно обробив землю та обгорнув зазначені рослини, вчинивши незаконне вирощування конопель.

Під час проведення обшуку 13.06.2020 року у господарстві за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , а саме, на частково відгородженій присадибній ділянці виявлено та вилучено з ґрунту з корінням 16 (шістнадцять) рослин, які відповідно до висновку експерта № 19/119/7/2-1394е від 25.06.2020 року, є рослинами роду Коноплі (Cannabis), які містять в своєму складі психоактивну речовину - тетрагідроканнабінол.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка вимоги апеляційної скарги прокурора підтримала, просила їх задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок у відповідності з вимогами скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , який поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України, тобто у злочині передбаченому ч. 2 ст. 310 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Водночас, доводи прокурора, про неправильне призначення ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є обгрунтованими.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 23 «Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами та доповненнями, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила злочин до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак цих вимог закону при призначенні покарання судом першої інстанції дотримано не було, а тому призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, розміром 1190 грн.

02.10.2020 року цим же судом його засуджено за ч.2 ст. 310 КК України, яку він вчинив 13.06.2020року , на 3 роки позбавлення волі.

При цьому суд першої інстанції на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 у виді штрафу, покаранням призначеним за даним вироком у виді позбавлення волі ОСОБА_8 остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

А потім застосував ст. 75 КК України та звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і з покладенням виконання на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що суд призначаючи ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання у виді штрафу, поглинув покаранням у виді позбавлення волі, чим допустив порушення закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни чи скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про самостійне виконання вироків, а саме вироку із призначенням покарання, яке належить відбувати реально та вироку, за яким особу звільнено від відбуття покарання з випробуванням, що беззаперечно погіршує правове становище обвинуваченого, оскільки породжує для нього додаткові обов`язки після відбуття реальної міри покарання з випробуванням, і з такими доводами погоджується і колегія суддів, тому з метою усунення порушень, які допустив суд першої інстанції при ухваленні вироку і призначенні покарання, апеляційний суд вважає за необхідне скасувавши вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок в частині призначення покарання, що повністю узгоджується з вимогами п.2 ч.1 ст..420 КПК України.

При ухваленні нового вироку, та призначенні покарання колегія суддів погоджується із видом та мірою покарання, яка була визначена ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням виконання певних обов`язків. При цьому, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року відносно ОСОБА_8 слід виконувати самостійно.

Таким чином, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_8 підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням вимог п.2 ч. 1 ст. 413 КПК України, з ухваленням в цій частині нового вироку, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись п.15 ст.615, ст. 404, 407, 409, 413, 414, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити.

Вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 02.10.2020 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 310 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Покласти на ОСОБА_8 виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Тростянецького районного суду Сумської області від 19.08.2020 року відносно ОСОБА_8 яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1190 грн., виконувати самостійно.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5