У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження строку тримання під вартою

(повний текст)

11 липня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000459 від 18.02.2023 клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 14 липня 2023 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інший злочин.

Обвинувачений та захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечували.

Так, захисник вказав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки єдиною підставою для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначає тяжкість злочину, однак, тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження запобіжного заходу. Також захисник зазначив, що ризики є непідтвердженими, оскільки до затримання обвинувачений знаходився за місцем свого проживання, не намагався сховатися. Виходячи із зазначеного, захисник стверджував, що перебування ОСОБА_7 в СІЗО є невиправданим, а тому просив обрати йому інший запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений думку захисника підтримав, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки це дозволить заробляти йому кошти на утримання сім`ї та відшкодування шкоди потерпілим. Зазначив, що не буде переховуватися та впливати на свідків.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_7 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

Суд погоджується із думкою прокурора, що викладена ним в клопотанні, про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: ризик незаконного впливу на свідків, ризик вчинення іншого злочину, ризик переховування від суду.

На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків з метою зміни останніх показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, тобто здатний до вчинення дій насильницького характеру.

Вплив ОСОБА_7 на свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності, а свідками по відповідному кримінальному провадженню є цивільна дружина підозрюваного, яка проживає у квартирі, де проживав до затримання підозрюваний, та в якій було вчинено відповідне кримінальне правопорушення.

Також підозрюваний проживав у будинку, де було вчинено кримінальне правопорушення, в якому на сьогоднішній день проживають свідки кримінального правопорушення, якими, окрім цивільної дружини, є сусіди та товариші підозрюваного.

Отже, перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати на даних свідків з метою зміни їх показань.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_7 хоч і не судимий, але щодо нього здійснюється інше кримінальне провадження, крім того, обвинувачений 8 разів притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і 2 рази за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обвинувачений розуміє, що йому може загрожувати реальний термін покарання, у разі доведеності його вини, тому останній може переховуватись від суду для уникнення кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (п.30 «W проти Швейцарії»).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується що ОСОБА_7 вид та міру покарання, що загрожує обвинуваченому, те, його спосіб життя, суд вважає наявним ризик того, що він може переховуватися від суду задля уникнення даного покарання.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Суд наголошує на тому, що виключний перелік ризиків, запобігти яким має запобіжний захід, визначений ч. 1 ст. 177 КПК України. Виходячи з цього суд не вправі зважати на інші ризики та має зазначати в ухвалі дійсні ризики, а не кожен раз різні чи нові. Враховуючи те, що судовий розгляд триває, ризики із минулих судових засідань залишаються ті самі, оскільки процесуальна стадія не змінюється. Таким чином, кожного разу суд зазначає дійсні ризики, яким кожного разу надає нову оцінку.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 08 вересня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошується 14 липня 2023 р.

Суддя ОСОБА_1