В И Р О К

Іменем України

11.05.2023 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Жашків кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 09.10.2019 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисники обвинуваченого - адвокати - ОСОБА_5 ,

-ОСОБА_6 ,

потерпіла - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачувався в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_3 08 жовтня 2019 року близько 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на 143 км автодороги Київ Одеса поблизу м. Жашків Черкаської області в напрямку м. Одеса, в порушення вимог п.п.2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, із змінами та доповненнями, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину справа наліво по напрямку його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/338 від 26.12.2019, отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

Згідно з висновком експерта № 4/731 від 24.12.2019, в причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП, з технічної точки зору, є зміна руху автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , а саме виїзд на зустрічну смугу в момент, коли велосипедист ОСОБА_8 перетинав проїзну частину.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , а саме вимог п.п.2.3б); 10.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, із змінами та доповненнями, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК Укроаїни як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованому йому злочині не визнав та суду показав, що він 08 жовтня 2019 року близько 23 год. 30 хв. керував автомобілем «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись на а/д Київ Одеса поблизу м. Жашків Черкаської області, в напрямку м. Одеси. Рухався по правій смузі руху завантаженим автомобілем, вантаж становив 20 тон 492 кг., зі швидкістю 50 км/год. На зустріч та у попутному напрямку автомобілів не було. На перехресті праворуч він побачив велосипедиста. Коли останній виїхав на його смугу руху, він використав гальма і крутнув руля у ліво. Слідів гальмування, швидше за все, не було зафіксовано, так як на автомобілі встановлена система АВS. Обвинувачений шкодує, що трапилася ДТП. Стосовно відеореєстратора, на який посилається потерпіла, то у кабіні автомобіля його ніколи не було. Велосипедиста він побачив на відстані десь біля 12 метрів. Усе він показав під час слідчого експерименту. Пішохідний перехід був позаду за метрів 50-70 метрів. Він потерпілого зачепив передньою частиною автомобіля. Після ДТП він відразу викликав швидку допомогу та поліцію. Тіло потерпілого він не переміщав на проїзній частині, як про те стверджує потерпіла.

Крім того, судом у ході судового розгляду справи досліджені наступні докази.

- потерпіла ОСОБА_7 показала у суді, що дійсно 08.10.2019 року її цивільний чоловік ОСОБА_8 поїхав на велосипеді на поле збирати кукурудзу. Перший раз назбирав та привіз додому і поїхав другий раз. Його довго не було. Вона почала хвилюватися і почала телефонувати. Телефонувала у поліцію, але їй нічого не повідомили. 09.10.2019 року потерпіла зателефонувала у швидку допомогу і їй повідомили, що на а/д Київ Одеса трапилася ДТП. Вранці вона поїхала у поліцію, там перебував обвинувачений, він зразу заперечував свою винуватість у вчиненні ДТП. Через деякий час ОСОБА_3 зателефонував матері потерпілої і повідомив, що він винний у ДТП і йому тяжко з цим жити. Коли ОСОБА_7 приїхала до м. Умань забирати тіло ОСОБА_8 , то там уже перебував обвинувачений і його захисник Моспан, які проводили розмови з експертом. Згідно висновку експерта у крові загиблого знайдено алкоголь. ОСОБА_8 алкоголь не вживав біля 9 років. Як відомо потерпілій, обвинувачений з місця ДТП перетягнув потерпілого в інше місце. Подія трапилася о 23 год. 25 хв, а обвинувачений викликав швидку та поліцію лише о 23 год. 50 хв. У автомобілі ОСОБА_3 був відеореєстратор, але він повідомив, що на ньому нічого не видно. Обвинувачений надавав їй допомогу на поховання та поминальний обід у сумі 15 000 грн, потім ще 4000 грн. та 100 дол. США;

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2019 року, план-схема до протоколу та таблиця зображень (Т.1, а.с. 167-178), у яких зафіксована обстановка після ДТП, загальний вигляд місця події, загальний вигляд предметів на місця події,загальний вигляд головного убору потерпілого, загальний вигляд уламків вантажного автомобіля, загальний вигляд чоловічого черевика на ліву ногу, загальний вигляд положення трупа та велосипеда, загальний вигляд велосипеда, загальний вигляд вантажного автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-протокол огляду предметів від 09.10.2019 р. (Т.1 а.с.179-182), в якому зафіксовано наявні на велосипеді механічні пошкодження;

-протокол огляду предметів від 10.10.2019 р. (Т.1 а.с.183-185), в якому зафіксовано огляд верхнього одягу трупа;

-протокол огляду трупа від 10.10.2019 року (Т. 1 а.с.190);

-протокол пред`явлення трупа для впізнання від 10.10.2019 року, з якого вбачається, що це труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1 а.с.191 -193);

-висновок судово-медичної експертизи № 05-7-02/338 від 28.10.2019 р. (Т.1 а.с. 195-198), в якому зафіксовано виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , визначено ступінь їх тяжкості та причини настання смерті останнього. В крові ОСОБА_8 виявлено 2,61 проміле етилового спирту, що на момент смерті могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню;

-висновок експерта про технічний стан транспортного засобу від 20.11.2019 року № 4/593, згідно якого до моменту ДПТ деталі ходової частини, робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «DAF XF 105.460», до моменту ДТП знаходилися у працездатному стані (Т.1 а.с. 201-205).

-висновок судової транспортно трасологічної експертизи від 04.12.2019 року № 4/585, згідно якого в первинний контакт вступила передня частина автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL», а саме : передній бампер, рамка номерного знаку і декоративна решітка радіатора та ліва бокова частина велосипеда, а саме : заднє колесо, захисний щиток заднього колеса, ліве перо передньої вилки, ліва частина керма. Кут між поздовжніми вісями автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL» та велосипеда у момент первинного контакту знаходився в межах близько 90 °±5°. Місцем наїзду автомобіля марки «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL» НОМЕР_2 , на велосипед знаходиться на проїзній частині дороги «Київ-Одеса» перед початком утворення подряпини зазначеною позначкою 6 на схемі до протоколу ОМП від 09.10.2019, тобто, в лівій смузі руху (Т.1 .а.с 208-215);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року та план схема до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року (Т.1 а.с. 216-216).

-висновок судової автотехнічної експертизи від 24.12.2019 року № 4/731, згідно якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди для забезпечення безпеки руху, водій автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL» ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності до вимог пп.10.1.;12.2;12.3 ПДР України. У діях водія автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL» вбачаються невідповідності вимогам 10.1 ПДР України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, велосипедист ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 16.11 ПДР України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, з технічної точки зору, знаходиться зміна напрямку руху водієм автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL» ОСОБА_3 в момент виявлення небезпеки для руху. (Т. 1 а.с. 140-146);

- експерт ОСОБА_9 у суді підтримав висновки експерта № 4/585 від 04.12.2019 р. та №4/731 від 24.12.2019, суду пояснив, що на план схемі до протоколу місця події зафіксована подряпина залишена горизонтально, яка знаходиться на відстані 1.1 метра від лівого краю проїзної частини. Місце наїзду знаходиться на початку подряпини, оскільки аби місце наїзду знаходилося на правій смузі автомобіля по напрямку руху автомобіля, то велосипед би перебував вертикально і під час контакту на проїзній частині залишися б сліди тертя шин від велосипеда, а їх немає. Велосипедист майже миттєво після удару зайняв горизонтальне місце положення. Після наїзду автомобіля на велосипед, велосипед падає на праву сторону, оскільки він рухався з урахуванням матеріалів справа наліво і велосипед без впливу автомобіля після падіння продовжив рух. Велосипед після удару міг подолати по інерції відстань 18,3 метра. Велосипедист після удару впав, а автомобіль гальмував далі і далі. Маневр уліво був здійснений після зіткнення з велосипедистом. Наїзд був здійснений на лівій смузі руху, якби водій автомобіля не змінив напрямку руху, не було б контакту;

- за зверненням сторони захисту експертом ОСОБА_10 було проведено комплексну судово транспортно - трасологічну та автотехнічну експертизу № 3543/4162 від 25.02.2020 року, згідно якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, тобто шляхом виконання ним вимог п.12.3 ПДР України, не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_8 ). В діях водія автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 у даній дорожньо-транспортній ситуації не вбачається невідповідностей вимог ПДР України, які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди ( Т.1 а.с. 68-81).

- експерт ОСОБА_10 у суді підтримав висновок експерта № 3543/4162 від 25.02.2020 р. та пояснив, що висновок щодо технічної оцінки дій водія ОСОБА_11 було зроблено на підставі вихідних даних, які були зазначені у клопотанні про залучення експертів про проведення експертизи, а саме: зазначено обставини вчинення дорожньо- транспортної пригоди та надані копії матеріалів кримінального провадження на 68 арк., серед яких: протокол огляду місця пригоди та огляду предметів, а саме велосипеда, висновки експертів технічного стану транспортного засобу та транспорно трасологічної, автотехнічної експертизи та пояснення водія ОСОБА_3 . Місце зіткнення автомобіля з велосипедом у лівій смузі руху відносно напрямку руху автомобіля, технічно не спроможне. Зіткнення відбулося у правій смузі руху велосипедиста. Згідно вихідних даних було встановлено, що у водія ОСОБА_11 не було можливості уникнути зіткнення з велосипедистом. Подряпина утворилася у результаті контактування правої бічної частини велосипеда з дорожнім покриття. Вона почала утворюватися, коли велосипед перебував на бічній частині, тобто після контактування з транспортних засобом. Вказана подряпина не може свідчити про розташування місця зіткнення транспортних засобів. Під час проведення експертизи транспортні засоби не надавалися. При проведенні експертизи він виходив з вихідних даних та висновку експертизи № 4/585. Якби зіткнення відбулося у лівій смузі, то відбувся б переїзд велосипедиста. При відсутності слідів гальмування транспортного засобу не можна визначити на скільки перемістився автомобіль;

- висновок експертизи № 4342 від 26.10.2021 р. за результатами проведення комісійної транспортно-трасологічної експертизи (Т.2, а.с.129-136), призначеної та проведеної в ході судового розгляду, згідно якою пошкодження асфальтного покриття дороги (подряпина довжиною 18,3 м.) утворилася внаслідок контакту із торцевою поверхнею правої педалі кареточного механізму велосипеда, яким керував ОСОБА_8 , при ковзанні велосипеда своєю правою боковою поверхнею по асфальтному покритті аж до повної зупинки велосипеда. У даному випадку мало місце перехресне зіткнення велосипеда, яким керував ОСОБА_8 , що рухався справа наліво по відношенню до напрямку руху автомобіля «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та даного автомобіля під кутом близько 90 °. Встановити конкурентне значення кута їх взаємного зіткнення не виявилося можливим по причині відсутності безпосереднього контакту автомобіля з велосипедом.

- висновок експертизи № 4343 від 17.12.2021 р. за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи (Т.2, а.с.148-159) призначеної та проведеної в ході судового розгляду, згідно якого при заданих вихідних даних водій автопоїзда у складі сідельного тягача DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. При заданих вихідних даних водій автопоїзда у складі сідельного тягача DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 будь-яких невідповідностей вимогам ПДР, які б могли перебувати у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

-експерт ОСОБА_12 у суді підтримав висновок експерта № 4342 від 26.10.2021 р. та пояснив, що місце зіткнення повинно знаходитися дещо раніше, тому що подряпина на асфальті утворилася у результат контакту правої бокової частини велосипеда із асфальтним покриттям. Вона могла утворитися там, де у тексті було написано у двох варіантах. Коли безпосередньо падає велосипед на проїзну частину, а також коли може бути відкинуто на якусь відстань. Встановити конкретно у даному випадку, чи був він відкинутий чи ні, неможливо. Слідової інформації, яка категорично говорить про місце наїзду на велосипед на місці пригоди, виявлено та зафіксовано у протоколі немає. Це залежить від швидкості руху автомобіля. Подряпина йде під кутом до поздовжньої осьової лінії дороги. І відповідно місце зіткнення могло бути, як у правій смузі для водія, так і у лівій. Місце зіткнення вони (слідчі) не встановили і не можливо встановити, чи воно було здійснено у правій чи у лівій смузі руху, оскільки немає ознак. Виключити варіант відкидання велосипеда від місця зіткнення по напрямку руху автомобіля неможливо. Слідів, які свідчать про місце зіткнення, у протоколі не зафіксовано, а має бути зафіксовано. Це не вина експертів, а вина слідчих органів, які їх не знайшли. При відповіді на 6 питання бралися покази водія ОСОБА_11 , які зазначені у ухвалі суду, а саме, що він рухався у правій смузі руху.

-експерт ОСОБА_13 суду пояснив, що при вказаних вихідних даних, які містяться в ухвалі суду, не впливає на висновок експерта, у якій смузі руху сталося зіткнення. Стосовно порушення п. 10.1 ПДР України, водій не мав можливості зупинитися і саме виконати п. 12.3 ПДР України, тому в категоричній формі застосовувати п. 10.1 ПДР України є некоректним. Це могло б поставити водія у аварійну ситуацію. Якби водій мав можливість зупинитися, виконати п. 12.3 ПДР України у даній дорожній ситуації, то тоді б проводилися додаткові дослідження на рахунок виконання п. 10.1 ПДР України водієм. Оскільки водій не мав технічної можливості уникнути зіткнення, буде некоректно застосовувати п. 10.1 ПДР. Зміна напрямку руху водієм не тягне за собою порушення правил дорожнього руху. ОСОБА_3 не мав технічної можливості зупинитися шляхом екстреного гальмування.

-експерт ОСОБА_14 у судовому засіданні надав аналогічні покази що й експерт ОСОБА_13 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, вважає, що у ході судовому розгляду не знайшло свого підтвердження обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, з метою застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення (повідомлення про підозру) не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland) від 25 березня 1983 року зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 ст. 6 Конвенції.

На думку Суду, пункт 2 статті 6 Конвенції «вимагає …, аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що підсудний учинив інкримінований йому злочин, тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь підсудного» (рішення у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року).

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів/

Жоден із досліджених в суді доказів, наданих стороною обвинувачення, прямо не вказує на те, що ОСОБА_3 порушив ПДР України, внаслідок чого сталася ДТП, в результаті якої загинув потерпілий.

Так, суд критично розцінює висновки судової транспортно-трасологічної експертизи від 04.12.2019 №4/585 та, відповідно, судової автотехнічної експертизи від 24.12.2019 №4/731 в частині того, що місце наїзду автомобіля під керуванням обвинуваченого на велосипед знаходилося в лівій смузі руху з огляду на зафіксовану під час огляду місця ДТП подряпину, яка утворилася на проїзній частині внаслідок контактування правої частини велосипеда після наїзду, оскільки в протоколі огляду місця ДТП та план-схемі до нього безпосередньо не зафіксовано місце наїзду. При цьому, у висновку комплексної судово транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи № 3543/4162 від 25.02.2020 року зазначено, що водій ОСОБА_3 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, тобто шляхом виконання ним вимог п.12.3 ПДР України, не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення з велосипедом під керуванням ОСОБА_8 ); у висновках №4342 від 26.10.2021 за результатами проведення комісійної транспортно-трасологічної експертизи та №4343 від 17.12.2021 за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи, відсутнє категоричне твердження про те, що місцем наїзду є саме початок подряпини на проїзній частині, оскільки після зіткнення автомобіля з велосипедом при умові їх перехресного зіткнення під кутом 90 градусів і русі велосипеда по відношенню до напрямку руху автомобіля справа наліво, велосипед буде відкинутий вліво відносно напрямку руху автомобіля під деяким гострим кутом та на якусь віддаль, що залежить від співвідношення швидкостей автомобіля та велосипеда, які в даному випадку не відомі. Вказане підтвердив у своїх показаннях експерт ОСОБА_12 , допитаний в ході судового розгляду. Крім того, у висновку №4343 від 17.12.2021 за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи зазначено, що при заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є та обставина, що водій ОСОБА_8 , керуючи велосипедом при виїзді з другорядної дороги, виїхав на смугу руху автопоїзда у складі сідельного тягача DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , на такій віддалі до останнього, яка була недостатньою для уникнення зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Показання потерпілої ОСОБА_7 в частині того, що в автомобілі обвинуваченого знаходився відеореєстратор та що після ДТП ОСОБА_3 переміщав тіло потерпілого на проїзній частині дороги, суд розцінює критично і як такі, що є припущеннями потерпілої, оскільки обвинувачений категорично заперечив ці обставини, а належних та допустимих доказів на підтвердження показань потерпілої в цій частині суду стороною обвинувачення надано не було.

Інші докази по справі, а саме:

-протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 09.10.2029 року, план-схема до протоколу та таблиця зображень (Т.1, а.с. 167-178);

-протокол огляду предметів від 09.10.2019 р. (Т.1 а.с.179-182), в якому зафіксовано наявні на велосипеді механічні пошкодження;

-протокол огляду предметів від 10.10.2019 р. (Т.1 а.с.183-185), в якому зафіксовано огляд верхнього одягу трупа;

-протокол огляду трупа від 10.10.2019 року (Т. 1 а.с.190);

-протокол пред`явлення трупа для впізнання від 10.10.2019 року, з якого вбачається, що це труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1 а.с.191 -193);

-висновок судово-медичної експертизи № 05-7-02/338 від 28.10.2019 р. (Т.1 а.с. 195-198);

-висновок експерта про технічний стан транспортного засобу від 20.11.2019 року № 4/593;

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року та план схема до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.12.2019 року (Т.1 а.с. 216-216), самі по собі та у своїй сукупності не є достатніми та належними доказами для визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Суд ще раз наголошує, що КПК України зобов`язує не доводити невинуватість у вчиненні злочину, а навпаки доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд приходить до висновку, що доводи обвинувачення не знайшли свого об`єктивного підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на припущеннях, які не відповідають критеріям допустимості і законності, приймаючи до уваги вимоги ст.62 Конституції України, суд вважає, що доказів обвинувачення про вчинення ОСОБА_3 злочину не надано, а усі сумніви стосовно доказування вини трактуються на користь обвинуваченого. Інших доказів, які б були прийнятними поза розумним сумнівом, суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на розгляд сторонами та віднесені до їх компетенції цим Кодексом.

Прокурор, приймаючи участь у судовому засіданні, після дослідження всіх доказів по справі перед оголошенням початку судових дебатів не скористався своїми правами, передбаченими ст. 340 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, не встановлено достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання, ухвалюється виправдувальний вирок.

З урахуванням наданих обвинуваченням і досліджених судом доказів, враховуючи, що можливості для збору додаткових доказів вичерпано, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено і судом не здобуто жодних переконливих доказів, що отримані законним шляхом, вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тому суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 необхідно виправдати з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, а саме за недоведеністю, що в його діянні склад кримінального праворушення,.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: автомобіль «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_3 підлягає залишенню у користуванні ОСОБА_3 ; пара взуття, жовта кофта, чорні штани, чорна куртка та велосипед, що належать потерпілому ОСОБА_8 , які передані на зберігання потерпілої ОСОБА_7 залишити у користуванні ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експертів слід вважати понесеними за рахунок держави.

Запроваджені у ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешти на :

- автомобіль «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 6347 16.04.2016 року, та НОМЕР_4 , виданого ВРЕР ДАІ з особл. Харківського, Зміївськ, Нововодолазького р-нів Х/о 21.02.2012 року належить ОСОБА_15 , АДРЕСА_3 , - скасувати після набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст.ст.368-370, 373-374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та виправдати у зв?язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: автомобіль «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на зберігання ОСОБА_3 залишити у користуванні ОСОБА_3 ; пара взуття, жовта кофта, чорні штани, чорна куртка та велосипед, що належать потерпілому ОСОБА_8 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити у користуванні ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експертів вважати понесеними за рахунок держави.

Запроваджені у ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешти на:

- автомобіль «DAF XF 105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 6347 16.04.2016 року, та НОМЕР_4 , виданого ВРЕР ДАІ з особл. Харківського, Зміївськ, Нововодолазького р-нів Х/о 21.02.2012 року, належать ОСОБА_15 , АДРЕСА_3 - скасувати після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_16