КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3765/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 759/8789/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити внесене ним клопотання і накласти арешт на майно.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що постановлення судового рішення відбулось без його участі, а копію оскаржуваної ухвали слідчого судді було отримано лише 01 червня 2023 року.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то автор апеляції наголошує, що вказаний мобільний телефон було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Також прокурор стверджує, що зазначений мобільний телефон був вилучений у директора ТОВ «Перша приватна броварня» ОСОБА_8 , а можлива протиправна діяльність цієї юридичної особи є предметом дослідження у кримінальному провадженні. На думку апелянта, інформація та документи, які містяться в телефоні, можуть бути використані для встановлення суб`єктивної сторони злочинів і виявлення можливих співучасників цих злочинів. При цьому автор апеляції запевняє, що у разі повернення мобільного телефону його власнику необхідні інформація та документи можуть бути знищені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 як пропущений з причин, викладених у вищенаведеній апеляційній скарзі, які суд апеляційної інстанції визнає поважними, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001799, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Органи досудового розслідування посилаються на те, що невстановлені службові особи ТОВ «ПИВО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ «РАДОМИШЛЬ» та ТОВ «ПБК «ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ» за участі суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності створили протиправну схему реєстрації податкових накладних, в які вносились завідомо недостовірні відомості про здійснення господарських операцій з метою штучного формування податкового кредиту та заниження доходу від власної підприємницької діяльності, що призвело до мінімізації сплати коштів до бюджету і протиправного отримання (у вигляді відшкодування) із бюджету цих коштів в особливо великому розмірі.

20 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено і вилучено мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 .

Вказаний мобільний телефон було вилучено поза межами ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва про надання дозволу на проведення обшуку.

21 квітня 2023 року постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 зазначений мобільний телефон було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

28 квітня 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно.

08 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва дане клопотання прокурора було повернуто для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

15 травня 2023 року (клопотання датоване 11 травня 2023 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 . Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

30 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва у задоволенні зазначеного клопотання прокурора було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні приведеного клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0001799, про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 та, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів і правових підстав для накладення арешту на зазначений мобільний телефон, виходячи з того, що клопотання вперше надійшло до слідчого судді 28 квітня 2023 року, тобто прокурором було пропущено строк подачі клопотання. При цьому після повернення слідчим суддею клопотання прокурора для усунення недоліків прокурор подав аналогічне клопотання та не усунув недоліки, для чого йому було надано строк сімдесят дві години.

Крім того, слідчий суддя визначив, що прокурором не доведено як і необхідності накладення арешту на майно, так і наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 , з огляду на наступні обставини.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та/або третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Цих вимог прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Так, посилаючись у клопотанні, що майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 , відповідає критеріям речового доказу, регламентованим ст. 98 КПК України, а також на те, що воно може бути, на думку сторони обвинувачення, сховане, пошкоджене, знищене, перетворене або відчужене, прокурор повинен був зібрати і надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження таких висновків.

Між тим, жодних належних та допустимих доказів цьому у клопотанні про арешт майна і в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься, тобто в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давали розумні підстави та підозри вважати, що у разі незастосування арешту майна це призведе до існування ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Так, хоча в наданих до суду матеріалах і є наявною постанова старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 21 квітня 2023 року про визнання вказаного у клопотанні прокурора мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні, однак з огляду на цю постанову органу досудового розслідування таке визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні носить сугубо формальний характер, оскільки в даному процесуальному документі не визначено, якому чи яким критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, відповідає це майно, а висловлено фактично лише припущення, що вилучене майно є знаряддям вчинення злочину, предметом злочину та містить сліди кримінального правопорушення. Жодного обґрунтування таким висновкам старший слідчий у своїй постанові не привів. Не приведено такого обґрунтування і в клопотанні прокурора про арешт майна.

Отже, прокурором не доведено наявності правових підстав для арешту зазначеного майна з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором було пропущено строк подачі вказаного клопотання.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК Кураїни, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів, які додані до клопотання, майно було тимчасово вилучене під час проведення обшуку 20 квітня 2023 року.

Згідно з ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Клопотання прокурора про арешт майна вперше надійшло до слідчого судді 28 квітня 2023 року, а 08 травня 2023 року було повернуто для усунення недоліків на підставі заяви прокурора про повернення клопотання для усунення недоліків. Таким чином, відповідно до положень ч. 6 ст. 173 КПК України, тимчасово вилучене майно мало бути повернуто особі, у якої його було вилучено, оскільки сімдесят дві години із дня надходження до суду клопотання про арешт майна вже минули.

Вдруге клопотання прокурора про арешт майна було направлено засобом поштового зв`язку 11 травня 2023 року та зареєстровано у суді першої інстанції 15 травня 2023 року за вхідним номером 27969, однак недоліки, на які зверталася увага слідчого судді від 08 травня 2023 року при поверненні клопотання про арешт майна, фактично усунуті не були.

Приймаючи до уваги вищевикладене, доводи автора апеляції про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 20 квітня 2023 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 PRO MAX», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4