Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2851/23
Провадження №: 1-кп/332/285/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.м.т. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, освіта середня, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, яка має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2012, 2013, 2015 та 2016 років народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим відповідним законом № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

17 травня 2023 року, у період часу з 12 годин 57 хвилин по 13 годин 06 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ «ТК Економ Плюс», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Павлокічкаська, буд. 59, побачила на касовому прилавку мобільний телефон «Nokia G21 ТА-14 18 DS 4/64», ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який забула потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вартість якого, відповідно до висновку судово- товарознавчої експертизи від 25.05.2023 № 2442, складає 3826 гривень 90 копійок.

Після чого ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно взяла вказаний вище мобільний телефон, поклала у свою сумку, направилась до виходу із магазину та не вчинила жодних дій щодо встановлення власника мобільного телефону чи його повернення, тим самим викрала його.

В подальшому ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3826 гривень 90 копійок.

Своїми умисними діям ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченої.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала. Щиро розкаялась. Суду пояснила, що дійсно у середині травня цього року вона із донькою приблизно з 12 до 13 години зайшла у магазин Економ, який розташований по вул. Павлокічкаській. Коли вона підійшла до каси, побачила, що там лежить мобільний телефон Nokia. За нею ніхто не спостерігав. Не спитавши чий це телефон, вона поклала його до сумки та вийшла з магазину. Вже дома сильно злякалась та витягла сім карти, телефон поклала на буфеті. Коли через 3-4 дні прийшли співробітники поліції, вона віддала їм телефон.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи містяться заява про розгляд справи у її відсутності. Претензій матеріального та морального характеру не має. Просить призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, а також документів, що стосуються речових доказів.

Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.

Під час допиту обвинувачена не заперечувала, що саме вона таємно викрала мобільний телефон Nokia, який лежав на касовому прилавку у приміщенні магазину «Економ», по вул. Павлокічкаській. Зважаючи на те, що обвинувачена підтвердила, викладені в обвинувальному акті обставини, і визнала свою вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, покази обвинуваченої суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому приймає як доказ її вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останньої за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винної, - раніше не судима, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, соціальні зв`язки - заміжня, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштована.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченої, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання останній. Підстав для застосування ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , той факт, що вона щиро розкаялась, раніше не судима, матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, думку потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, а також позицію прокурора, щодо можливого виправлення обвинуваченої без відбування покарання, суд дійшов висновку, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України обвинувачену від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на неї судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати.

Судові витрати відсутні.

У справі цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

В порядку ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ:

-мобільний телефон «Nokia G21 ТА-14 18 DS 4/64», ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1