Справа № 305/697/23
Провадження по справі № 1-кп/305/266/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000128 від 18.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, на утриманні двоє малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , 25.11.2022 близько 14:00 години, будучи за місцем свого проживання у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, які виразились у словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою та вигнанням з будинку, у зв`язку з чим 25.11.2022 стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 170820 за ч. 1 статті 173-2 КУпАП. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.11.2022 у справі №305/2344/22 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.1 статті 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп., постанова набрала законної сили 13.12.2022.

27.12.2022 близько 16:30 години, ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, будучи за місцем свого проживання у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, які виразились у словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою та вигнанням з будинку, у зв`язку з чим 27.12.2022 стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 169741 за ч. 2 статті 173-2 КУпАП. Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.01.2023 по справі № 305/45/23 ОСОБА_4 визнано винуватим за ч.2 статті 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт, постанова набрала законної сили 20.01.2023.

В подальшому ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою Рахівським районним судом Закарпатської області, а саме: 30.11.2022 та 09.01.2023 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 , із якою перебуває у сімейних відносинах, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо останньої, 17.03.2023 близько 09.00 години, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , повторно вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах нецензурними словами та вигнанням останньої із будинку.

Вищевказаними умисними неправомірними діями, ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, які виразились у словесних образах нецензурними словами та приниженні, викликавши у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 ..

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого та запевнив суд, що такого більше не повториться, просив строго не карати.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, обтяжуючі обставини досудовим розслідуванням не встановлені, пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що не має до обвинуваченого моральних та матеріальних претензій, просила розглядати справу за її відсутності та призначити покарання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого і думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується посередньо, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та у туб. кабінеті - не перебуває.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням позиції прокурора та думки потерпілої, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ст. 126-1, КК України, у виді обмеження волі, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.

Також суд враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, розкаявся, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1