Ухвала

Іменем України

18 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001153 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 209 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 209 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась у м.Дніпропетровську, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 209 КК України

встановив:

28 липня 2022 року на розгляд судді, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001153 від 11 листопада 2020 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України.

15 серпня 2022 року ухвалою судді обвинувальний акт призначений до попереднього розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у відповідності до ч. 1 ст. 31, п. 5 ч. 3 ст.314 КПК України з викликом зазначених прокурором осіб, так як обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області, підстав для її закриття або зупинення не має, та не має підстав для його повернення прокурору.

Вважав клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0001153 від 02 вересня 2022 року відносно ОСОБА_6 не обґрунтованим, оскільки обвинувальний акт було подано до суду у строк передбачений КПК України, надав письмові заперечення на ухвалу слідчого судді ОСОБА_10 від 14 липня 2022 року.

Також заперечував щодо повернення обвинувального акту на підставі не відповідності кількості потерпілих зазначених у реєстрі з кількістю потерпілих зазначених в обвинувальному акті. Під час досудового розслідування отримано заяви про вчинення кримінального правопорушення та/або заяви про визнання потерпілими, у тому числі від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

В той же час від ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кожного окремо, надано докази щодо завдання їм шкоди, а саме майнової у вигляді грошових коштів різної суми, у вигляді скріншотів переписок у соціальній мережі «Instagram».

За таких обставин у слідчого та прокурора були відсутні підстави для винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим, а на момент їх винесення були законними та обґрунтованими.

У подальшому в ході досудового розслідування не встановлено доказів того, що кримінальне правопорушення стосовно потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вчинено обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Таким чином, наразі здійснюється провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень стосовно потерпілих, які вказано у обвинувальному акті, та підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 фактично не є потерпілими від протиправних дій вищезазначених обвинувачених.

На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 02 вересня 2022 року заявила письмове клопотання про закриття кримінального провадження по справі у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки в провадженні СУ ГУНП України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0001153 від 11.11.2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, де ОСОБА_6 було визначено підозрюваним, а надалі й обвинуваченим. 10.11.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. В подальшому підозри змінювались 28.01.2022 року та 28.06.2022 року. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001153 від 11.11.2020 року відносно ОСОБА_6 було продовжено до п`яти місяців, тобто до 10.04.2022 року, та більше не продовжувався. Натомість, 01.07.2022 року сторону захисту було запрошено слідчим ОСОБА_18 до СУ ГУНП України в Дніпропетровській області та повідомлено про закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001153 від 11.11.2020 року. Цього ж дня, 01.07.2022 року, захиснику ОСОБА_6 , слідчим ОСОБА_18 СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, було повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене на підставі постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 24.02.2022 року, ухвалену слідчим ВП № 8 ДРУГІ ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_19 (а не слідчим ОСОБА_18 ) та погоджену прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та відповідно вручено копію цієї постанови. 14.07.2022 року ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_6 було задоволено та скасовано постанову слідчого СВ Відділення поліції №8 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 24.02.2022 року про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001153 від 11.11.2020 року за ознаками злочину ч. 4 ст.190, КК України та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_6 . Керуючись, зазначеною ухвалою та ст.ст. 219, 284 КПК України, ОСОБА_6 було здійснено звернення до Слобожанської окружної прокуратури із клопотанням про закриття кримінального провадження №0001153 від 11.11.2020 року. Клопотання прокурором задоволено не було про що ним було ухвалено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2022 року, яку відповідно було вручено захиснику лише 26.07.2022 року. А вже 27.07.2022 року ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_8 було вручено обвинувальний акт, а 28.07.2022 року акт скеровано до суду, не зважаючи на те, що строки досудового розслідування вже були закінчені.

Окрім того, підтримала клопотання адвоката ОСОБА_21 про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, та заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акта як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив , що відповідно до тексту обвинувального акту вбачається що потерпілими у кримінальному провадженні визначено 42 особи. В свою чергу в реєстрі матеріалів досудового розслідування, у Розділі II. Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення зазначено наступні постанови про визнання потерпілими:

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_11 від 22.12.2020р. (№13 Розділу II Реєстру);

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_12 від 21.01.2021р. (№18 Розділу II Реєстру;

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_13 від 03.08.2021р. (№33 Розділу II Реєстру);

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_14 від 21.12.2021р. (№142 Розділу II Реєстру);

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_15 від 11.01.2022р. (№153 Розділу II Реєстру);

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_16 від 11.01.2022р. (№154 Розділу II Реєстру);

- постанова про визнання потерпілим ОСОБА_17 від 12.01.2021р. (№155 Розділу II Реєстру).

Таким чином як вбачається з Розділу II Реєстру, потерпілими особами у кримінальному №0001153 визнано 49 фізичних осіб відповідно до постанов про визнання потерпілими.

З тексту обвинувального акту вбачається що потерпілими особами зазначено 42 особи та наведені анкетні відомості лише 42 осіб, замість 49 осіб які визнані потерпілими.

В матеріалах обвинувального акту та в реєстрі відсутні посилання на будь-які процесуальні рішення щодо зміни процесуального статусу вищезазначених осіб, таким чином вбачається

Отже в тексті обвинувального акту відсутні анкетні дані потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Зазначена обставина унеможливлює виклик ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 до суду, що в свою чергу призводить до порушення прав потерпілих.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників. Будь-яких самостійних клопотань не мали.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що стосується дотримання строків досудового розслідування та повернення обвинувального акту, а також надані стороною захисту докази, суд приходить до наступного висновку.

Порядок проведення підготовчого судового засідання, права суду за наслідками його проведення, вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду та закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду визначені ст. 314 КПК України.

Зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, які рішення у підготовчому судовому засіданні має право прийняти суд, а саме: 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Як слідує зі змісту ст. 314 КПК України, за наслідками підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення, виключний перелік яких наведено у ч.3 цієї статті КПК України. Так само не передбачено можливість ухвалення такого рішення ст.ст. 315-316 КПК України.

Враховуючи вище наведене, скарги на рішення прокурора, які не підлягають оскарженню слідчому судді та подані під час підготовчого судового засідання, мають бути враховані судом лише з огляду на те, чи впливають викладені у них доводи на прийняття рішень, передбачених ст.ст. 314-316 КПК України.

Як вбачається з п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється до дня звернення до суду з обвинувальним актом. Цією ж статтею визначені строки, протягом яких повинно бути закінчено (а не завершено) досудове розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Так, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно висновків Верховного суду у випадку направлення прокурором обвинувального акту до суду після закінчення строків досудового розслідування у суду виникає обов`язок закрити кримінальне провадження на будь-якій стадії судового розгляду.

Як встановлено судом і вбачається з обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, що в провадженні СУ ГУНП України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0001153 від 11 листопада 2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, де ОСОБА_6 було визначено підозрюваним, а в подальшому обвинуваченим.

10 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. В подальшому підозри змінювались 28 січня 2022 року та 28 червня 2022 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001153 від 11 листопада 2020 року відносно ОСОБА_6 було продовжено до п`яти місяців, тобто до 10 квітня 2022 року, та більше не продовжувався.

01 липня 2022 року, захиснику ОСОБА_6 , слідчим ОСОБА_18 СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, було повідомлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинене на підставі постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 24 лютого 2022 року, ухвалену слідчим ВП № 8 ДРУГІ ГУПН в Дніпропетровській області ОСОБА_19 та погоджену прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та відповідно вручено копію цієї постанови.

Далі, 14 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_6 було задоволено та скасовано постанову слідчого СВ Відділення поліції №8 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 24 лютого 2022 року про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001153 від 11 листопада 2020 року за ознаками злочину ч. 4 ст.190, КК України та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

27 липня 2022 року ОСОБА_6 та його захиснику - адвокату ОСОБА_8 було вручено обвинувальний акт, а 28 липня 2022 року обвинувальний акт що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду скерований до суду, тобто поза межами строку досудового розслідування, який з урахуванням ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року, яка набрала законної сили, сплинув 10 квітня 2022 року.

Згідно ч.5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Нормами ст. 219 КПК України чітко визначено, що строк досудового розслідування закінчується протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину і обвинувальний акт в даному випадку повинен бути направлений до суду до закінчення вказаного строку, а з обвинувальним актом до суду прокурор звернувся лише 28 липня 2022 року, тобто, поза межами строку загального строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України.

Так, строки досудового розслідування, їх відрахування, чітко визначені статтею 219 КПК України є вичерпними й виключають можливість їх розширеного тлумачення.

Виходячи із засад, визначених ст.ст. 8, 9, 28 КПК України, та положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у такому випадку суд має закрити кримінальне провадження з метою відновлення порушених права обвинуваченого.

Обговорюючи позицію прокурора, який згідно своїх письмових заперечень вказував на очевидну незаконність ухвали слідчого судді від 14 липня 2022 року, суд ураховує, що прокурор не надав належних доказів, які б свідчили, що дане судове рішення було ухвалено всупереч вимогам КПК України, зокрема не долучив судове рішення, яке б скасовувало дане рішення слідчого судді від 14 липня 2022 року, як незаконне, або інше процесуальне рішення, зі змісту якого б можливо було встановити, що дане рішення є незаконним. Ураховуючи, що дане судове рішення слідчого судді відповідно до КПК України набрало законної сили, у суду відсутні підстави не брати його до уваги при обрахуванні строку досудового розслідування.

Аналізуючи викладене, суд дійшов очевидного та об`єктивного висновку про те, що загальний строк досудового розслідування сплинув більшим ніж максимально можливий строк досудового розслідування для такого кримінального провадження, а відтак поза його межами, а саме після закінчення, встановлених законом строків досудового розслідування, що відповідно до вимог ст.ст.219, 284 КПК України тягне за собою закриття такого провадження з підстав закінчення строку досудового розслідування, а тому клопотання сторони захисту в частині закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

У ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Частиною 4 ст.291 КПК України визначено, що до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Ознайомившись з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001153 за обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до тексту обвинувального акту вбачається що потерпілими у кримінальному провадженні визначено 42 особи. В свою чергу в реєстрі матеріалів досудового розслідування у Розділі II. Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення зазначено постанови про визнання потерпілими і як вбачається з розділу II Реєстру, потерпілими особами у кримінальному №0001153 визнано 49 фізичних осіб відповідно до постанов про визнання потерпілими.

З тексту обвинувального акту вбачається що потерпілими особами зазначено 42 особи та наведені анкетні відомості лише 42 осіб, замість 49 осіб які визнані потерпілими.

В матеріалах обвинувального акту та в реєстрі відсутні посилання на будь-які процесуальні рішення щодо зміни процесуального статусу вищезазначених осіб.

Таким чином, відсутність відомостей про потерпілих у обвинувальному акті, зокрема їх анкетних даних, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, та наявність такої неузгодженості матеріалів кримінального провадження безпосередньо з текстом обвинувального акту, прямо порушують права потерпілих на доступ до судочинства, оскільки, у такий спосіб суд позбавлений можливості повідомити потерпілого про дату підготовчого судового засідання, участь якого є обов`язковою.

Зазначені вище обставини, самі по собі, виключають процесуальну можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки невідповідності та суперечності, які містяться в обвинувальному акті, є такими, що прямо впливають на об`єктивність і диспозитивність судового процесу та впершу чергу є такими, що порушують права потерпілих, визначені ст. 56 КПК України, що у відповідності до ст.ст. 409, 412 КПК України, є істотним порушенням чинного законодавства і являється правовою підставою для послідуючого скасування вироку суду постановленого у даному кримінальному провадженні.

З цих підстав судом залишаються поза увагою доводи прокурора щодо необґрунтованості клопотання сторони захисту тому, як суд позбавлений можливості досліджувати докази які містяться в матеріалах кримінального провадження на стадії проведення підготовчого засідання.

У зв`язку з поверненням обвинувального акта відсутні підстави для вирішення питання про прийняття цивільних позовів, поданих потерпілими.

На підставі вищевказаного, та керуючись ст.ст. 109, 219, 284, 291, 314, 315, 334, 350 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст. 209 КК України, на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0001153 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінчення строку досудового розслідування, передбаченого ст. 219 КПК України закрити.

Клопотання захисника ОСОБА_9 , про повернення обвинувального акту задовольнити, та обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001153 від 11 листопада 2020 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків у розумний строк.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1