УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого -

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подану в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованому у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2023 №761/8765/23 якою зобов`язано уповноважених осіб ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви від 03.07.2023 року представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 поданою у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 та існуванню двох суперечливих лікарських свідоцтв про його смерть, та розпочати досудове розслідування.

В ході досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, від адвоката ОСОБА_3 (представника ОСОБА_4 ) надійшла заява про визнання ОСОБА_4 потерпілою.

Однак, постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованому у місті Краматорську ОСОБА_6 від 24.07.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відмовлено.

01.08.2023 року на електрону адресу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 надійшла вищевказана постанова старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованому у місті Краматорську ОСОБА_6 від 24.07.2023 року.

Вважає, що вказана постанова слідчого була винесена з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України. Зокрема, у оскаржуваній постанові слідчий належним чином не мотивував підстави такої відмови, не спростував доводів стосовно заподіяння ОСОБА_4 шкоди, що, на нашу думку свідчить про формальний характер прийнятого слідчим рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Вважаємо, що оскільки представником ОСОБА_4 подано відповідну заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, то вона являється потерпілою у вказаному кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 року.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою, так як вона не довела органу досудового розслідування обставини спричинення їй моральної чи матеріальної шкоди, не надала відповідних документів та доказів, які б свідчили б про дані обставини та спричинену шкоду.

У зв`язку з викладеним, заявник просить суд поновити ОСОБА_4 строк на подання скарги про скасування постанови старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 від 24.07.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні провадження № 30000692 від 10.05.2023.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 від 24.07.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні провадження № 30000692 від 10.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, КК України та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

В судове засідання заявник не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в котрій просила провести розгляд скарги без її участі, вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Слідчий та/або прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відповідних заяв чи клопотань не надавали.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованому у місті Краматорську ОСОБА_6 від 24.07.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відмовлено.

01.08.2023 року на електрону адресу захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 надійшла вищевказана постанова старшого слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованому у місті Краматорську ОСОБА_6 від 24.07.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою, так як вона не довела органу досудового розслідування обставини спричинення їй моральної чи матеріальної шкоди, не надала відповідних документів та доказів, які б свідчили б про дані обставини та спричинену шкоду.

Як вказано в ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Згідно з частиною 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, постанова слідчого ТУ ДБР розташованого у місті Краматорську від 24.07.2023 року про відмову у визнанні потерпілим складена з порушенням вказаних вимог закону.

Так, у мотивувальній частині вказаної постанови, слідчий робить висновок про те, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою, так як вона не довела органу досудового розслідування обставини спричинення їй моральної чи матеріальної шкоди, не надала відповідних документів та доказів, які б свідчили б про дані обставини та спричинену шкоду.

Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки по перше є чітка та пряма норма закону, а саме ч. 2ст. 55 КПК України.

При цьому відповідні підстави, згідно із зазначеною нормою не були належним чином мотивовані, як того вимагає закон.

Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому відмова у визнанні ОСОБА_4 потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що завдання майнової шкоди заявнику не встановлено, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди, та чи встановлював він у заявника факту заподіяння такої шкоди.

Отже, всупереч вимогам абз. 1, 2 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, слідчим не зазначено належних обставин, які б могли стати підставами для даного висновку, так само, як і не зазначено належного обґрунтування мотивів свого рішення, а тому вимоги скарги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подану в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 від 24.07.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні провадження № 30000692 від 10.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 визнати ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 30000692 від 10.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, КК України та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1