ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/2749/21 Номер провадження 11-кп/814/381/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження№0000107 від 23.07.2021 за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21.10.2021 щодо відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Обтово Кролевецького району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.1 статті 310 та ч.1 статті 309, ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України на 2 роки обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду У травні 2021 року, більш точної дати та часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_8 , знаходячись на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив на городі самосів дикорослих рослин коноплі, які не став знищувати, а навпаки, достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, в порушення Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діючи умисно, впродовж травня липня 2021 року доглядав, прополював, підв`язував та доводив їх до стадії дозрівання з метою подальшого збирання листя та використання в особистих цілях, тим самим здійснивши незаконне вирощування рослин коноплі.

30 липня 2021 року, в період часу з 10 години 35 хвилин до 11 години 56 хвилин, під час проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, працівниками поліції на городі було виявлено та вилучено 39 трав`янистих рослин, які, містять наркотичні засоби та психотропні речовини й обіг яких допускається для промислових цілей рослинами роду Конопля, які ОСОБА_8 незаконно вирощував для особистих цілей.

Крім того, в серпні 2020 року, більш точної дати та часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_8 , знаходячись на території домоволодіння за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявив на городі свого домоволодіння дикорослі рослини коноплі, з яких, з метою придбання наркотичних засобів для особистих цілей без мети збуту, зірвав листя та стовбури, які потім переніс до приміщення сараю за вище зазначеною адресою, де залишив для природного висушування, та частину яких подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який в подальшому зберігав для особистих цілей без мети збуту.

30 липня 2021 року, в період часу з 10 години 35 хвилин до 11 години 56 хвилин, під час проведення обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, працівниками поліції в приміщенні сараю та у житловому будинку було виявлено та вилучено скляні банки, полімерний пакет з речовиною рослинного походження, яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу, загальною вагою в перерахунку на постійну масу 249,3836 грам, який ОСОБА_8 незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистих цілей без мети збуту..

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів - доходів громадян, що становить 17000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів - доходів громадян, що становить 17000 грн. оскільки осатаній є пенсіонером.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав..

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому дій та їх кваліфікація за ч.1 ст.309 та ч.1 ст.310 КК України є вірною, що ніким не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції загальних засад призначення покарання, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як убачається зі змісту вироку, місцевий суд, обґрунтовуючи висновок щодо виду і розміру покарання ОСОБА_8 , призначаючи йому покарання у виді обмеження волі та звільняючи останнього від його відбування з випробуванням, виходив з того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушшення, вину повністю визнав, надав покази.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Санкція ч. 1 ст. 310 КК України передбачає штраф від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Закон України про кримінальну відповідальність не містить визначення того, зі скількох років особа досягає пенсійного віку, водночас, в силу ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначається, крім іншого, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

За загальними правилами, визначеними ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Окрім цього, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Таким чином, законодавець визначає умови, за яких особа набуває право на пенсійну виплату, до числа яких належить не лише досягнення особою певного віку, а й наявність в неї відповідного страхового стажу.

У кримінально-правовому розумінні системний аналіз вказаних вище норм дає змогу зробити висновок про те, що кримінальний закон не пов`язує призначення покарання з оформленням та отриманням певного виду пенсії, натомість пов`язує з досягненням особою пенсійного віку, який слід вважати 60 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент ухвалення вироку судом першої інстанції ОСОБА_8 виповнилося 67 років, тобто він є особою, яка, відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» та «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», досягла пенсійного віку, у зв`язку із чим до останнього, відповідно до ч.3 ст.61 КК України, не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Наведене дає колегії суддів апеляційного суду підстави для висновку, що під час призначення обвинуваченому покарання, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, що мало наслідком неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз статей 408, 420 та 421 КПК України вказує на те, що апеляційний суд ухвалює рішення, яким погіршується становище обвинуваченого, у формі вироку, а в решті випадків - у формі ухвали.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20, провадження 13-110кс21, Велика Палата Верховного Суду, змінила за результатами розгляду, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф та зазначила, що така зміна не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не є: «застосуванням більш суворого покарання» в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК; «неправильним звільненням від відбування покарання» в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК; «іншим погіршенням становища обвинуваченого» в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог з огляду на приписи ст. 420 КПК не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги вимоги ст. 420, 421 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В силу вимог ст.ст.50, 65 КК України покарання, яке має на меті не лише покарання за вчинене, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, повинно відповідати характеру та ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі правопорушника, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступку, є особою пенсійного віку,характер вчиненого, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, що свідчить про наявність обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання у виді штрафу.

Ураховуючи вищенаведене,апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

вирок Зміївського районного суду Харківської області від 21.10.2021 щодо відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів - доходів громадян, що становить 17 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів - доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4