Справа № 277/1221/23
УХВАЛА

"11" вересня 2023 р. смт Ємільчине

Слідчий суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у смт Ємільчине клопотання дізнавача СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 07.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 року до Ємільчинського районного суду надійшло зазначене вище клопотання, в якому дізнавач просить накласти арешт на полімерний пакет із сухою подрібненою масою зеленого кольору всередині, який було вилучено під час огляду місця події 07.09.2023 року, шляхом позбавлення власника права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що 07.09.2023 року в період часу з 12 год. 09 хв. по 12 год. 43 хв. під час проведення огляду місця події в смт Ємільчине по вул. Соборна в парковій зоні ОСОБА_5 в присутності понятих добровільно видав полімерний пакет із сухою подрібненою масою зеленого кольору всередині.

За вказаним фактом 07.09.2023 року СД ВП №1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Вказане вище майно було вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області та визнано речовими доказами.

Дізнавач зазначила, що необхідно накласти арешт на зазначене майно, оскільки з ним необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема провести судові експертизи, а також з метою забезпечення збереження даних речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлене клопотання про накладення арешту на майно, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 07.09.2023 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про те, що 07.09.2023 року близько 11 год. 40 хв. в парку по вул. Соборна в смт Ємільчине виявлено ОСОБА_5 , який при собі може зберігати наркотичні засоби.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.09.2023 року дізнавачем проведено огляд місця події, під час якого в парку в смт Ємільчине по вул. Соборна ОСОБА_5 добровільно видав полімерний пакет із сухою подрібненою зеленою масою всередині, який було вилучено до ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_3 від 07.09.2023 року полімерний пакет із сухою подрібненою зеленою масою всередині визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000068.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З ч.2 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі ст. 100 КПК України слідує, що речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Оскільки в даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що виявлене та вилучене майно під час огляду, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 168, 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 07.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на полімерний пакет із сухою подрібненою масою зеленого кольору всередині, який було вилучено під час огляду місця події 07.09.2023 року, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити дізнавачу, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1