ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 642/2115/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1201/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 08 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 10 2023 року.

Визначено суму застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, з покладенням у разі внесення застави на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали та про постановлення нової, якою просить задовольнити клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. У разі визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначити її у сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 грн.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, зазначаючи при цьому, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

При цьому вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.4, 5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України.

Крім того, зазначає про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім іншого, вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано застосована мінімальна застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що є найнижчою межею щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину. Судом не враховані встановлені в ході досудового розслідування збитки, які склали 503 тисячі гривень, а також те, що підозрюваний здійснив замах на заволодіння майном на суму 183,8 тисяч гривень, при цьому досудове розслідування ще триває, проводяться необхідні слідчі дії, за наслідками яких розмір встановлених збитків може змінитися.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив про задоволення її вимог у повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи рішення слідчого судді законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 з 07 11 2015 проходить службу в підрозділах ГУНП в Харківській області, а з 09 11 2022 відповідно до витягу з наказу начальника ГУНП в Харківській області № 545 о/с перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області (наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2023 № 272 о/с ОСОБА_9 , інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області звільнений зі служби в органах Національної поліції України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення), яке знаходиться за адресою: Харківська область, Богодухівський район, смт. Золочів, вул. Центральна, 26. Відповідно до функціональних обов`язків працівників Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, у тому числі ОСОБА_9 , входило обслуговування території Золочівської селищної територіальної громади, Богодухівського району, Харківської області, до складу якої входять 11 старостинських округів, серед яких Одноробівський старостинський округ, де за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд. 73-75, розташоване ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО».

Маючи значний досвід роботи в органах внутрішніх справ, ОСОБА_9 усвідомивши для себе можливість здійснення таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», що за адресою Харківська обл., Богодухівський р-н., с.Баранівка, вул. Центральна, буд. 73-75, та переваги вчинення даних злочинів у складі організованої групи, що надасть змогу об`єднати зусилля декількох осіб для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочинної діяльності, направленої на досягнення загального злочинного результату незаконного збагачення, перебуваючи на території Харківської області, вирішив запропонувати своєму раніше знайомому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав вільний доступ до приміщень та майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а також раніше знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який офіційно працює на посаді оператора сушильних установок ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» об`єднатися з метою забезпечення стабільності вчинення злочинів та конспірації злочинної діяльності учасників організованої групи. У свою чергу, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , бажаючи збільшити свої прибутки, надали свою згоду на участь у злочинній діяльності організованої групи на постійній основі, яку визначив ОСОБА_9 .

Отримавши згоду на вчинення злочинів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 розробив план злочинної діяльності, метою якого було отримання протиправного доходу від таємного викрадення товаро-матеріальних цінностей ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розподіливши між учасниками ролі при вчиненні злочинів, з яким ознайомилися всі члени організованої групи та надали свою згоду на їх виконання.

Таким чином, у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 05 03 2023, перебуваючи на території Харківської області, ОСОБА_9 , який працював в органах Національної поліції та має лідерські й організаторські якості характеру, створив організовану групу, в якій взяв на себе роль організатора та керівника злочинного угруповання, до якого увійшли ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тим саме створивши всі умови для забезпечення її діяльності та стабільного функціонування.

Обговорюючи спільну протиправну злочинну діяльність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , розробили та погодили між собою детальний план злочинних дій, яким передбачили: вчинення таємних крадіжок товарно матеріальних цінностей з ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», та вивезення викраденого майна, його подальше зберігання та реалізацію третім особам

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з початку 2023 року по 05 03 2023, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , маючи цілодобовий вільний доступ по приміщень ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», разом з ОСОБА_9 прибули до території даного підприємства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, з метою таємного вчинення крадіжки майна, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану, в умовах воєнного стану, невстановленим способом здійснили завантаження 8 тон селітри аміачної (амонію нітрат), а саме 8 мішків по 1 тоні кожен до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, після чого ОСОБА_9 сів за кермо даного автомобіля та конспіративно транспортував дане викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» до місця подальшого його зберігання, а саме на територію домоволодіння за місцем мешкання своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме селітрою аміачною (амонію нітрат) у кількості 8 тон, чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 211999,97 грн.

У подальшому ОСОБА_9 05 03 2023 в невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи за місцем мешкання своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 , реалізував частину вказаного вище раніше викраденого майна - селітри аміачної (амонію нітрат), своєму раніше знайомому ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні дії організованої групи, а іншу частину залишив собі на зберігання, при цьому отримавши від останнього 50000 грн. які у подальшому розподілив у не визначених досудовим розслідуванням частинах між учасниками організованої групи.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану, 18 03 2023 у невстановлений слідством час, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, прибули до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75. Цього ж дня у період часу з 12.55 по 14.05 на територію вищевказаного підприємства до ОСОБА_10 та ОСОБА_7 також прибув на невстановленому в ході досудового розслідування транспортному засобі ОСОБА_9 . Після цього, діючи згідно раніше розподілених ролей, з метою таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , невстановленим в ході досудового розслідування способом, здійснили завантаження 2 тон селітри аміачної (амонію нітрат), а саме 2 мішків по 1 тоні кожен, та 4 тони добрива азотно фосфорно калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, а саме 8 мішків по 0,5 тони, до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, за кермо якого сів ОСОБА_9 та конспіративно транспортував зазначене викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» до місця подальшого його зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме селітрою аміачною (амонію нітрат) у кількості 2 тон та добривом азотно фосфорно калійним комплексним марки 10-20-20-6 (S) біг-бег у кількості 4 тон, чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 140200,01 грн.

У подальшому ОСОБА_9 03 04 2023 в невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізував частину вказаного вище раніше викраденого майна - селітри аміачної (амонію нітрат) та добрива азотно фосфорно калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, своєму раніше знайомому ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні дії організованої групи, а іншу частину залишив собі на зберігання, при цьому отримавши 50000 грн., які у подальшому розподілив у не визначених досудовим розслідуванням частинах між учасниками організованої групи.

Також встановлено, що 03 04 2023 в невстановлений слідством час, ОСОБА_9 перебуваючи за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_2 , реалізував частину вказаного вище раніше викраденого майна - добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, своєму раніше знайомому ОСОБА_12 , який не був обізнаний про злочинні дії організованої групи, а іншу частину залишив собі на зберігання, при цьому отримавши від останнього 25000 грн., які у подальшому розподілив у не визначених досудовим розслідуванням частинах між учасниками організованої групи.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану та з відома організатора організованої групи ОСОБА_9 , 31.03.2023 у невстановлений слідством час, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , залучивши до вчинення крадіжки ОСОБА_13 , який не був обізнаний про існування організованої групи до складу якої входять ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, прибули до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, де у період часу з 10.57 до 12.50 ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , згідно відведених їм ролям, з метою таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», здійснили пакування сої у кількості 1,7 тони до завчасно підготовлених мішків, які в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , цього ж дня, завантажили до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, після чого ОСОБА_13 сів за кермо даного транспортного засобу та конспіративно транспортував викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» через блокпост №38 «в`їзд в смт. Золочів Харківської області траса Т-2103 поблизу цегляного заводу», розташованого за адресою: вул.Визволителів, 1, смт. Золочів, Богодухівського району, Харківської області, де цього дня, відповідно до графіку чергувань особового складу ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, здійснював чергування ОСОБА_9 , тим самим здійснивши безперешкодний проїзд та перевезення викраденого майна до місця подальшого зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання батьків ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, у невстановлений слідством час, НОМЕР_1 ОСОБА_13 на невстановленому в ході досудового розслідування транспортному засобі, шляхом вільного доступу, повернувся до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, де продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , згідно відведених їм ролям, з метою таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», додатково здійснили пакування сої ще у кількості 1,5 тони до заздалегідь підготовлених мішків, які в подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 цього ж дня знову завантажили до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, після чого ОСОБА_13 знову сів за кермо даного транспортного засобу та конспіративно транспортував викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» через блокпост №38 «в`їзд в смт.Золочів Харківської області траса Т-2103 поблизу цегляного заводу», розташованого за адресою: вул. Визволителів, 1, смт. Золочів, Богодухівського району, Харківської області, де цього дня, відповідно до графіку чергувань особового складу ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, здійснював чергування ОСОБА_9 , тим самим здійснивши безперешкодний проїзд та перевезення викраденого майна до місця подальшого зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання батьків ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме соєю у кількості 3,2 тони, чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 20 800 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану, 01 06 2023 у невстановлений слідством час, але не пізніше 13.59, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, прибули до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська область, Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75. Цього ж дня, тобто 01.06.2023 близько 14.57 на територію ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» до ОСОБА_10 та ОСОБА_7 прибув ОСОБА_9 , на транспортному засобі марки «ЗИЛ ММЗ», моделі 554М, спеціалізований вантажний самоскид, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

У подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з метою незаконного збагачення, відповідно до раніше узгодженого плану між учасниками організованої групи та заздалегідь розподілених ролей щодо вчинення таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМИ «БАСОВО», невстановленим у ході слідства способом, здійснили завантаження до автомобілю марки «ЗИЛ ММЗ» д.н.з. НОМЕР_3 , 2,5 тони добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного, марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, а саме 5 мішків по 0,5 тони кожен, та 3 тони аміачної селітри з сіркою Saletrosan 26 N (S) 26-(13), а саме 6 мішків по 0,5 тони кожен. Після цього ОСОБА_9 сів за кермо даного автомобіля та близько 15.21 цього ж дня конспіративно транспортував зазначене викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» до місця подальшого його зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме добривом азотнофосфорнокалійним комплексним марки 10-20-20-6 (S) біг-бег у кількості 2,5 тон та аміачною селітрою з сіркою Saletrosan 26 N (S) 26-(13) у кількості 3 тон, чим спричинив збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 130107,50 грн.

У подальшому злочинні дії учасників організованої групи у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були припинені працівниками Державного бюро розслідувань та працівниками поліції.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, але не пізніше 15.21 01.06.2023, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, знаходячись на території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованої за адресою: Харківська область, Богодухівський р-н., с.Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, з відома організатора організованої групи ОСОБА_9 , підготували для здійснення подальшої крадіжки 6 тон добрива азотно-фосфорно-калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, а саме 12 мішків по 0,5 тони кожен та 2 тон селітри аміачної (амонію нітрат), а саме 2 мішків по 1 тоні кожен, які заховали у сіно, загальною вартістю 183800,01 грн.

Завершити свої злочинні дії щодо викрадення вказаного майна ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх злочинні дії були припинені працівниками Державного бюро розслідувань та працівниками поліції.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , здійснюючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, у період часу з 05.05.2023 по 13.05.2023, точний день та час в ході слідства не встановлені, шляхом вільного доступу знаходячись на території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованої за адресою: Харківська область, Богодухівський р-н., с.Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, здійснив крадіжку 80 літрів засобів захисту рослин, селефіт, КС (а саме: 4 каністри по 20 літрів кожна), які у подальшому 13.05.2023 передав ОСОБА_9 .

Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме 80 літрів засобів захисту рослин, селефіт, КС (4 каністри по 20 літрів кожна), чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 14714,88 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , здійснюючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, точний день та час в ході слідства не встановлені, але не пізніше 14.05.2023, шляхом вільного доступу знаходячись на території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованої за адресою: Харківська область, Богодухівський р-н., с.Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, здійснили крадіжку 2 тон добрива азотно - фосфорно калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, а саме 4 мішків по 0,5 тони кожен, які 14.05.2023 в період часу з 6.28 по 6.33 ОСОБА_10 реалізував, своєму раніше знайомому ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , при цьому отримавши від ОСОБА_14 20000 грн.

Таким чином ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме 2 тонами добрива азотно -фосфорно калійного комплексного марки 10-20-20-6 (S) біг-бег, чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 43600,01 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, організованою групою;

-ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України, а саме: замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, організованою групою, повторно;

-ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

22 08 2023 року слідчий звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 посилаючись на обґрунтованість повідомленої останньому підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий посилався на долучені до клопотання докази, а саме:

- протоколи за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 12.07.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 12.07.2023;

- протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 20.07.2023;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.07.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 21.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 23.06.2023;

- протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 23.06.2023;

-довідку про результати дослідження документів Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАСОВО» з питань підтвердження факту недостачі виробничих запасів, встановленої за результатами обов`язкової інвентаризації на складі зазначеного Товариства станом на 01.06.2023 року від 07.07.2023;

-висновок експерта № 21078 від 28.07.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи;

-інші матеріали кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 214 720 гривень, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні умисних, корисливих кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна; враховано можливість ОСОБА_7 скористатись своїми знайомствами в правоохоронних органах, з метою перешкоджання проведенню подальшого досудового розслідування.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення останньому розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 214 720 грн.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування ризиків передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами і за один з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним в клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

Істотних же порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості призначеного слідчим суддею розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру, викладену у рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року.

У цій справі, ЄСПЛ, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК). Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 4 статті 182 КПК). У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 5 статті 182 КПК).

Так, із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її пункту 3, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та § 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain, заява № 12050/ 04, § 79). У рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, § 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, при визначенні розміру застави враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається із мотивувальної та резолютивної частини ухвали зазначених вище вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, визначив заставу в межах, передбачених вищенаведеним п.3 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, у розмірі 214 720 грн., належним чином обґрунтувавши своє рішення та навівши вичерпні підстави для його прийняття.

На переконання колегії суддів, прокурором не доведено,що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

На даний час саме такий розмір застави, визначений судом першої інстанції як альтернативного запобіжного заходу в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необхідність, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного призначення ОСОБА_7 застави саме у такому розмірі.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її зміни на цьому етапі досудового розслідування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 170-175, ст.ст. 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 24 08 2023 року про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 22 10 2023 року, з визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4