Справа № 567/566/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ілляшівка Острозького району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим :

- 26.08.2011 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 11.05.2012 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70, ст.71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 26.08.2011 та призначено остаточне покарання 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.10.2015 по відбуттю строку покарання;

- 28.11.2018 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки;

на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив нові умисні кримінальні правопорушення при наступних обставин.

Так, 16.10.2020 року у вечірню пору доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом відкриття хвіртки проник на територію домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , де пересвідчившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає відчинив вхідні двері гаражного приміщення, що обмежували доступ до нього сторонніх осіб, та таким чином таємно проник до гаражного приміщення, звідки таємно викрав бензопилу марки «STIНL», моделі «МS 180», вартістю - 2 490,60 грн., що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого покинув територію домогосподарства ОСОБА_6 .

Викрадене майно ОСОБА_4 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 2 490,60 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 у серпні 2022 року (більш точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, незаконно, без мети збуту, для власного використання, перебуваючи на околиці с.Ілляшівка Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області вирвав і таким чином придбав дикоростучі рослини коноплі, що містять у своєму складі наркотичний засіб «канабіс», та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб приніс їх до місця свого фактичного проживання, що в АДРЕСА_2 .

В подальшому, достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, умисно, незаконно став його зберігати для власного використання без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 03.02.2023 за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновків судових експертиз за спеціальністю «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/118-23/1505-НЗПРАП від 17.02.2023 та №СЕ-19/118-23/1504-НЗПРАП від 16.02.2023, вилучена речовина рослинного походження зеленого кольору за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою - 24,261 г. (в перерахунку на висушену речовину).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.1 ст.309 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень так як вони зазначені в обвинувальному акті та пояснив, що у день та час, вказаний в обвинувальному акті він перебував в с.Межиріч Острозька МТГ Рівненського району Рівненської області, де через хвіртку зайшов на території одного з домогосподарств та відчинивши двері до гаражного приміщення проник у нього, звідки викрав бензопилу марки «STIHL», після чого залишив територію домогосподарства. Пояснив, що крадіжку вчиняв самостійно та викрадену бензопилу приніс по місцю проживання свого брата, якому не повідомляв про вчинення ним крадіжки бензопили. В подальшому бензопилу було віднайдено працівниками поліції та повернуто потерпілому.

Окрім того, в серпні 2022 року він перебував на околиці с.Ілляшівка Острозька МТГ Рівненського району Рівненської області, де помітив рослини коноплі, які вирішив зірвати для власного вживання без мети збуту, після чого приніс їх додому, подрібнив та висушив. В подальшому він час від часу вказаний наркотичний засіб вживав шляхом куріння. Рослини коноплі зберігав вдома до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час обшуку 03.02.2023 року.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати без його участю, вказав, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, при вирішенні питання щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Судом встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, форма вини і мотиви кримінальних правопорушень ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в інше приміщення, та за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільненням від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим скоєно кримінальний проступок та тяжкий злочин, санкція якого не передбачає інших видів покарання, окрім як позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корислих злочинів, по місцю проживання характеризується посередньо, тимчасово непрацюючий, неодружений, неповнолітніх та непрацездатних на утриманні немає.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 16.02.2023 р. ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Водночас, обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

Відповідно до змісту досудової доповіді, складеної Рівненським районним сектором №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, востаннє був засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.11.2018 р. за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, проте на шлях виправлення і виховання не став та під час іспитового строку вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує, що нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_4 вчинив до погашення судимості впродовж іспитового строку, встановленого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.11.2018 р.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а продовжив свою злочинну діяльність, що з урахуванням безальтернативності покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, окрім як позбавлення волі, дає підстави суду прийти до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_4 вчинив протягом іспитового строку після постановлення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 28.11.2018 р., а відтак остаточну міру покарання відповідно до ст.71 КК України слід визначити з урахуванням вищевказаного вироку.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході кримінального провадження не обирався та клопотання про обрання йому запобіжного заходу в ході судового розгляду не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення чотирьох судових експертиз у даному кримінальному провадженні становлять 5 663,40 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертиз у вказаному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 118, 124, 349, 368-371, 373-374 КПК України, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання :

за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.11.2018 року та призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту затримання/взяття під варту засудженого.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 5 663 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 40 коп.

Речові докази :

- бензопилу марки «STIHL» модель МS-180, оранжево-чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати йому повернутою;

- пластикову коробку темно-сірого кольору із вмістом подрібненої речовини рослинного походження канабісу, яку переупаковано у сейф-пакет Експертної служби МВС України №2256149 та передано на відповідальне зберігання до камери схову Відділення поліції № 3 Рівненського РУП - знищити;

- два сухих стебла рослини канабісу, які переупаковано у сейф-пакет Експертної служби МВС України №3094916 та передано на відповідальне зберігання до камери схову Відділення поліції №3 Рівненського РУП - знищити;

- верхню частину поліетиленової пляшки із наявною на горловині фольгою, яка має нашарування екстракту канабісу, переупаковану у сейф-пакет Експертної служби МВС України №2256151 та передано на відповідальне зберігання до камери схову Відділення поліції №3 Рівненського РУП - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1