У Х В А Л А

03 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001199 від 29.04.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Сторони провадження та інші учасники: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

встановив:

29.04.2013р. в світлий час доби, приблизно о 18.15 год., водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Range Rover» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.Каширська зі сторони вул.Сірка в напрямку вул.Краснознаменна в м.Кривому Розі.

Рухаючись зі швидкістю 110 км/год., водій ОСОБА_3 значно перевищував максимально дозволену у населених пунктах швидкість, порушуючи вимоги п.12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

-«12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»

-«12.9. Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "і" пункту 30.3 цих Правил;»

В цей же час, позаду автомобіля «Range Rover», у попутному напрямку, по проїжджій частині вул. Каширська зі швидкістю 120 км/год. рухався автомобіль «ВМW» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який, рухаючись із більшою швидкістю, почав здійснювати маневр обгону автомобіля «Range Rover».

Рухаючись зі швидкістю 120 км/год., водій ОСОБА_7 , також значно перевищував максимально дозволену у населених пунктах швидкість, порушуючи вимоги п. 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України.

В ході виконання маневру обгону водієм ОСОБА_7 , водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за діями водія ОСОБА_7 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перешкоджаючи обгону, змінив напрямок руху керованого ним автомобіля ліворуч, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2,3 б), 10.1, 14.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху...не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-«2.3 б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-«10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху»;

-«14.3. Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями».

Внаслідок порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 в районі електричної опори №185 по вул. Каширська м. Кривого Рогу, допустив зіткнення із автомобілем «ВМW», під керуванням водія ОСОБА_7 , після чого останній почав рухатись у стані заносу, і виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення із автомобілем «Range Rover» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вул. Каширська з боку вул. Краснознаменна, тобто у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_7 , було травмовано, 29.04.2013р., ОСОБА_7 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗ «Міська клінічна лікарня №8» помер від травм отриманих внаслідок ДТП.

Згідно висновку експерта №901 від 28.05.2013р., смерть ОСОБА_7 , наступила від сполученої травми голови і тулубу яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету, ушкодженням внутрішніх органів і ускладнилась травматичним шоком, що підтверджується характером і тяжкістю виявлених тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта №58/27/29-277 від 20.09.2013р., в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем «Range Rover» р.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається.

В діях водія ОСОБА_7 по керуванню автомобілем «ВМW» вбачаються невідповідності вимогам п.12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Між порушенням водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 10.1Правил дорожнього руху України та наслідками які наступили - смертю потерпілого ОСОБА_7 , є прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання, яке підтримано адвокатом, про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання та надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому обвинувачений зазначив, що розуміє правові наслідки такого звільнення і що вказана підстава для звільнення не є реабілітуючою обставиною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 підтримав клопотання підзахисного, просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані прокурором матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 285 КПК України, особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила

злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг

давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її

затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної

відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять

років.

Санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає такі альтернативні види покарання - позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22) сформульовано висновок щодо застосування норми права, зокрема положень статті 49 КК України, відповідно до якого, у разі ухилення від досудового розслідування або суду, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення.

Так, під час розгляду справи ОСОБА_3 ухвалою суду від 20 червня 2022 року був оголошений в розшук, а провадження у справі зупинялося.

Ухвалою суду від 22 липня 2022 року поновлено провадження у справі у зв`язку із явкою до суду обвинуваченого ОСОБА_3 та повідомлення ним про фактичне місце його мешкання.

Згідно з вищевказаними ухвалами суду в період з 20 червня 2022 року по 22 липня 2022 року ОСОБА_3 перебував у розшуку.

Сукупний період перебування у розшуку ОСОБА_3 та відповідно до положень ч. 2 ст. 49 КК України період зупинення перебігу строку давності у провадженні, становить 1 місяць і 2 дні.

Так, ОСОБА_3 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення 29 квітня 2013 року, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а тому за відсутності підстав для зупинення перебігу строків давності, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності визначений п.5 ч.1 ст. 49 КК України мав сплинути 29 квітня 2023 року, а з урахуванням продовження цього строку на період розшуку цей строк сплив 01 червня 2023 року.

Судом під час вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено інших обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а також того, що ОСОБА_3 вчинив інше кримінальне правопорушення за період з 29 квітня 2013 року по 01 червня 2023 року, не встановлені у справі і інші перешкоди для застосування положень ст. 49 КК України.

За таких обставин вбачається, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується за ч. 2 ст. 286 КК України, що є тяжким злочином , як те встановлено ст. 12 КК України, а ст. 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років. В даному разі з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення минуло більше десяти років, а передбачених ст. 49 КК України обставин, перешкоджаючих застосуванню давності, в судовому засіданні не встановлено, обвинувачуваний в судовому засіданні заявив, що він не заперечує проти закриття стосовно нього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності, що і обумовлює висновок суду про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49, 286 КК України, ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0001199 від 29.04.2013 року, відносно нього закрити, на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Матеріали досудового розслідування №0001199 від 29.04.2013 року залишити при обвинувальному акті.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1