Справа №932/4625/23
Номер провадження №1-кс/932/1926/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотання дізнавача СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000228 від 16.05.2023 за ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому дізнавач просив накласти арешт з позбавленням права користування, розпорядження та відчуження, на медичнку книжку із серійним номерои 1ААВ №391502 видану на ім`я « ОСОБА_3 ».

Перевіривши клопотання та додатки до нього приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Саме до такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року у справі 754/7061/15.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не є тим документом, який підтверджує вказані повноваження.

Як вбачається із матеріалів клопотання слідчого, постанова про призначення (визначення) прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні відсутня.

За вказаних обставин, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає нормам чинного процесуального закону, зокрема ст. 171 КПК України.

Враховуючи наведене, вказане клопотання не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню особі, що його подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 110, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання дізнавача СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000228 від 16.05.2023 за ч.4 ст.358 КК України повернути прокурору.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків. Після спливу встановленого строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1