ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/41/23 Номер провадження 11-кп/814/1895/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення та визначення дати закінчення строку відбуття покарання.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання на підставі вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021, залишеного без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022, за пунктом 6, пунктом 12 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187, частини 1 статті 263 Кримінального кодексу України, з урахуванням статті 70 Кримінального кодексу України. Попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні в період з 31.10.2016, тобто з часу затримання, і по 02.11.2022 включно, тобто до дня набрання вироком законної сили, на підставі частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 зараховано в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно з ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022. Період перебування в слідчому ізоляторі після 02.11.2022 та час етапування до установи виконання покарань після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням, у зв`язку з чим перерахунку за правилами частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить перерахувати йому строк позбавлення волі та зарахувати строк попереднього ув`язнення з 31.10.2016 по 30.11.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також, просить вказати точний час та дату його звільнення.

Вказує, що судом не враховано, що 02.11.2022 Полтавським апеляційним судом йому зараховано попереднє ув`язнення, але його іще місяць утримували в умовах слідчого ізолятора, під час якого діяв закон № 838-VIII від 26.11.2015.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав апеляційні вимоги та просив задовольнити їх. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Районним судом вказаних вимог закону було дотримано.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Поміж тим, положення пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення». Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 (справа № 497/349/16-к).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 за п.п.6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 в строк покарання зараховано час знаходження під вартою з 31.10.2016 по 28.04.2021 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022 вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 залишено без змін та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання період попереднього ув`язнення з 31.10.2016 по 02.11.2022 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З наведеного слідує, що вирок відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 02.11.2022, тобто з дня постановлення ухвали Полтавського апеляційного суду, а отже вимоги про зарахування строку перебування в установі попереднього ув`язнення в строк покарання після цієї дати по 30.11.2022, є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 в цей період був ув`язнений на виконання вироку суду в частині відбування покарання, а тому таке ув`язнення не є попереднім як помилково вважає засуджений.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 31.10.2016 по 02.11.2022 був зарахований вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.04.2021 та ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.11.2022 відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КПК України (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015), а отже додатковому зарахуванню не підлягає.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 вказати точний час та дату його звільнення, то як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 537 КПК України, такі вимоги не віднесені до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 17 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4