Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника-адвоката - ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000306 від 24 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, і призначено покарання два роки позбавлення волі, строк відбування якого рахується з часу приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 9627.78 грн. та вирішено питання щодо арештованого майна і речових доказів у кримінальному провадженні.

Як визнав доведеним суд, 24 червня 2022 року о 03 год 10 хв. на 337 км а/д М-06 сполученням «Київ-Чоп» поблизу с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області ОСОБА_8 , як військовослужбовець ЗСУ, будучи на посаді старшого механіка-водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу евакуаційної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», порушуючи вимоги п.п. 10.4, 10.6 лінії горизонтальної розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, керував транспортним засобом спеціалізованого призначення - сідельним тягачем марки MA3-537 номер НОМЕР_2 із напівпричепом ЧМЗАП-5247Г НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і здійснюючи розворот ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу транспортному засобу, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» р.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , який не мав технічної можливості уникнути зіткнення і внаслідок ДТП отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 , не заперечуючи фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок надто суворим.

Доводить, що вчинений злочин є нетяжким, ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, приймав участь у проведенні антитерористичної операції, виключно позитивно характеризується командуванням військової частини та відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 58 КК України у виді двох років службового обмеження для військовослужбовців.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора, який вважає вирок законним, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який просить задовольнити апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі і не оспорюється апелянтом при апеляційному розгляді.

За змістом ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Судами при обранні покарання повинні враховуватися, як загальні засади призначення покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, так і розяснення, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких, судам, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, даних про особу ( поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле ( зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, тощо, належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро розкаялися у вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який позитивно характеризується, є військовослужбовцем за призовом по мобілізації, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щире каяття у вчиненому та активне сприяння в розкриттю злочину, обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 415 КК України.

Між тим, відповідно до положень ст. 58 КК України, суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, може замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, покарання у виді службового обмеження на той самий строк з відрахуванням в дохід держави від десяти до двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення .

При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем Збройних Сил України, призваний на службу за мобілізацією, позитивно характеризується командуванням військової частини, є учасником бойових дій приймав участь під час проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, зразково виконуючи свої обов`язки, за що отримав подяки й нагороди, що підтверджується наявними у провадженні доказами й не заперечується ніким з учасників провадження.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, приніс вибачення потерпілому, який просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду висловив узгоджену з потерпілим позицію щодо зміни вироку і призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 58 КК України, яке, з врахуванням його даних про особу, ставлення до військової служби на захист України та поведінки після вчиненого, буде необхідним і достатнім.

За наведених обставин колегія суддів вважає за можливе застосувати до ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 58 КК України, у зв`язку з чим вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 58 КК України у вигляді двох років службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням 10 % із суми грошового забезпечення в дохід держави.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, а обвинуваченим ОСОБА_8 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3