Номер провадження: 11-сс/813/1249/23
Справа № 511/2266/21 1-кс/511/940/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 26.06.2023 про арешт майна у к/п №0000027, внесеному до 29.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 227 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000027, внесеного до 29.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 227 КК України було задоволено клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 та було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 21.06.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , (власником є ОСОБА_8 , а фактичним користувачем є ОСОБА_6 ), а саме: відеореєстратор «HikVision» №782945639; книжку «Правила по охране труда при производстве спирта, водки, коньяка, вин»; етикетки із надписом Т.М. «КVINT»; картонні коробки у розібраному стані з написами наступних марок алкогольної продукції: Keglevich, Hennesey, Jager meister, Jameson, Smirnoff, Jack Deniels, Chivas Regal, Bacardi, Amarette, Danіels Smiian, Finlandia, Atticus, Hankey Bannister; тютюнові вироби наступних марок, а саме : Ritm - 1815 пачок, Pull чорний - 360 пачок, Армейські 160 пачок, Urte 160 пачок, UT -180 пачок, Palermo 100 пачок, Фест- 130 пачок, Bond 20 пачок, Marvel 10 пачок, LM- 10 пачок, Focus 30 пачок, MacSlim 50 пачок, JinLing 10 пачок, Capliment 10 пачок, Marshal 10 пачок, Kent 10 пачок, Прима 77 пачок, Меіса 200 пачок; порожні скляні пляшки об`ємом 0,5 л кожна, різної форми у кількості 1451 шт; порожні запечатані тетрапаки з кранами у кількості 126 шт; скляні пляшки з рідиною прозорого кольору з написами різних марок алкогольної продукції, а саме: горілки, об`ємом 0,5 л з марками акцизного збору у кількості 60 шт; скляні пляшки з рідиною коричневого кольору з написами різних марок алкогольної продукції, а саме коньяків, об`ємом 0,5 л, без марок акцизного збору у кількості 36 шт; пластикова діжки синього кольору загальним об`ємом тари 200 літрів з прозорою рідиною з характерним запахом спирту всередині, у кількості приблизно 100 літрів; 9 банок різного об`єму з рідинами коричневого та прозорого кольору з написами рецептури використання та назвою алкогольного напою на кожній.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що вилучене під час досудового розслідування майно має значення речового доказу та є підстави вважати, що в подальшому може бути використане, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що, оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною з таких підстав:

- в порушення вимог ст. 172 КПК України клопотання розглядалося за відсутності власника майна, який не був повідомлений про дату та час судового засідання;

- під час проведення обшуку прокурору були надані ухвали Київського райсуду м. Одеси про скасування арешту на майно, яке було вилучене прокурором, однак прокурор не взяв до уваги зазначені документи;

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 26.06.2023 та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Апеляційний суд належним чином повідомив ОСОБА_6 про дату та час судового засідання до суду не з`явився, із жодними клопотаннями не звертався, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Водночас, прокурор ОСОБА_7 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Так, ст. 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону та практики ЄСПЛ не дотримався.

Водночас, з матеріалів судового провадження вбачається, що 23.06.2023 до Роздільнянського райсуду Одесьокої обл. надійшло клопотання про арешт майна у к/п №0000027, внесеному до 29.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 227 КК України.

Відповідно до протокол автоматичного визначення слідчого судді від 23.06.2023 вказане клопотання надійшло в провадження слідчому судді ОСОБА_1 ..

Ухвалою слідчого судді від 23.06.2023 було відкрито провадження за клопотанням про арешт майна. Однак, в подальшому 26.06.2023 слідчий суддя, без участі власника майна ОСОБА_6 задовольнила клопотання прокурора та наклала арешт на майно.

Так, як вбачається із журналу судового засідання прокурор ОСОБА_7 повідомив про те, що власник майна ним був сповіщений про дату та час судового засідання.

Водночас, відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Приписами ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей саме про належний судовий виклик власника майна ОСОБА_6 або будь-якого належного підтвердження отримання власником повідомлення про виклик.

Окрім того, у поясненням прокурора ОСОБА_7 не зазначено яким способом власник майна був повідомлений про дату та час розгляду клопотання прокурора про арешт вилученого у нього майна.

Апеляційний суд наголошує, що виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Колегія суддів зауважує, що недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання прокурора без належного повідомлення власника майна про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження його прав, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання прокурора іншим слідчим суддею.

Оскільки апеляційним судом встановлені істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не розглядає інші доводи апеляційної скарги власника майна, щодо обґрунтованості клопотання прокурора.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги власника майна ОСОБА_6 , скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначення нового судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_9 про арешт майна в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 26.06.2023 про арешт майна у к/п №0000027, внесеному до 29.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 227 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 про арешт майна, перелік якого міститься в мотивувальній частині ухвали, вилученого 21.06.2021 за адресою АДРЕСА_2 , внесеному до 29.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ст. 227 КК України в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4