УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілог0 - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001608 від 23.04.2020, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

До суду подано клопотання ОСОБА_7 , подане до суду адвокатом ОСОБА_8 , у якому просить скасувати арешт квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2020 року. В обгрунтування вказує, що вона є сестрою померлого ОСОБА_9 , і оскільки станом на теперішній час відкрилась спадщина, дана квартира належить їй, а тому у арешті даної квартири відпала потреба.

Прокурор заперечував щодо скасування арешту на квартиру, зазначаючи про необґрунтованість даного клопотання.

Обвинувачений та його адвокат просили вирішити дане питання на розсуд суду.

Адвокат заявника подав до суду заяву, в якій просить клопотання задовольнити, розглядати клопотання без участі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

В провадження Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

Станом на теперішній час по даному кримінальному провадженні здійснюється судовий розгляд: допит свідків, дослідження доказів.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі і конфіскації майна як виду покарання або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та за ч.2 ст.173 КПК України визначені правові підстави для арешту майна; наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, на даний час судовий розгляд по кримінальній справі у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , де дана квартира є речовим доказом та власністю померлого ОСОБА_9 не завершено.

Накладаючи арешт на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 слідчий суддя виходив з підстав забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості відчуження нерухомого майна померлої особи. Дані висновки слідчого судді не спростовані заявником та не надані дані про те, що потреба арешту, яка була підставою для його накладення відпала.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не доведено, що станом на день розгляду клопотання не відпали підстави накладення арешту, або що арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Дані висновки суду відповідають вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод та справедливому балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи та третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, суд роз*яснює заявникові, що згідно ч.4 ст. 174 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 107, 174, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2020 року - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя - ОСОБА_1