МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/588/23
Провадження № 1-кп/945/441/23
ВИРОК

Іменем України

20 червня 2023 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000063, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 визнаного судом доведеним.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що на початку червня 2022 у денний час доби, останній перебуваючи в одному з приміщень нежитлового будинку, що розташоване на АДРЕСА_3 , знайшов корпус гранати типу РГД-5 з вмістом вибухової речовини тротил та підривач до гранат типу УЗРГМ-2, які в конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій (наступальну осколкову ручну гранату РГД-5), промислового виготовлення військового призначення, а також п`ять патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами промислового виготовлення - 5,45-мм військовими патронами, що придатні до стрільби, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне поводження з вказаним вибуховим пристроєм та боєприпасами.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що знайдений ним корпус гранати РГД-5 та підривач до гранат типу УЗРГМ-2 в поєднанні є бойовим вибуховим пристроєм діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, шляхом привласнення знайденого, залишив собі відшуканий вибуховий пристрій, а саме корпус гранати типу РГД-5 з вмістом вибухової речовини тротил та підривач до гранат типу УЗРГМ-2, які в конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій (наступальну осколкову ручну гранату РГД-5), а також п`ять патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами промислового виготовлення - 5,45-мм військовими патронами, що придатні до стрільби, таким чином незаконно придбавши зазначений вибуховий пристрій та боєприпаси.

Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання, носіння та зберігання, без передбаченого законом дозволу вибухового пристрою та боєприпасів, відніс до місця свого фактичного проживання незаконно придбаний бойовий пристрій, а саме корпус гранати типу РГД-5 з вмістом вибухової речовини тротил та підривач до гранат типу УЗРГМ-2, які в конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій (наступальну осколкову ручну гранату РГД-5), а також п`ять патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами промислового виготовлення - 5,45-мм військовими патронами, що придатні до стрільби, а саме до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 тим самим незаконно перенісши вищезазначений бойовий пристрій і боєприпаси та в подальшому почав, незаконно зберігати зазначений бойовий пристрій та боєприпаси без передбаченого законом дозволу на території вказаного домоволодіння.

Під час проведення досудового розслідування вищезазначеного кримінального провадження, а саме 10.06.2022 року проведено санкціонований слідчим суддею Березанського районного суду Миколаївської області обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено вище зазначений корпус гранати типу РГД-5 з вмістом вибухової речовини та підривач до гранат типу УЗРГМ-2, які при їх поєднанні утворюють вибуховий пристрій, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, промислового виготовлення військового призначення, а також а також п`ять патронів калібру 5,45 мм, які є боєприпасами промислового виготовлення - 5,45-мм військовими патронами(5,45х39), що придатні до стрільби.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне поводження з вибуховими пристроями та боєприпасами, тобто придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

У даному кримінальному провадженні 20.06.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності його захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережено визнати вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України - у виді трьох років похбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 . вiд відбуття покарання, встановивши йому покарання у вигляді одного року іспитового строку, із покладенням виконання обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгоджених виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, однак, в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України, вказане передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, також те, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинений злочин обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» (Висновок експерта №КСЕ-19/115-22/6295-ВТХ від 06.01.2023 року) у розмірі 4153 грн 16 коп та витрат на проведення судової експертизи зброї (Висновок експерта №СЕ-19/115-22/6296-БЛ від 18.08.2022 року) у розмірі 943 грн 90 коп. Зазначені витрати документально підтверджені та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речовими доказами у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України є корпус ручної учбової гранати РГД-5 з інертним спорядженням промислового виготовлення; учбовий запал типу УЗРГМ без вибухового спорядження промислового виготовлення; залишки наступальної осколкової ручної гранти РГ Д-5 утворені в результаті експериментального вибуху; кільце із чекою механічного запалювача MB, прозора клейка стрічка; чотири патрони калібру 5.45 мм та одна гільза від патрона калібру 5.45 мм. Вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469, 472 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.03.2023 року, укладену у кримінальному провадженні №0000063 від 20.06.2023 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» (Висновок експерта №КСЕ-19/115-22/6295-ВТХ від 06.01.2023 року) у розмірі 4153 грн 16 коп та на проведення судової експертизи зброї (Висновок експерта №СЕ-19/115-22/6296-БЛ від 18.08.2022 року) у розмірі 943 грн 90 коп, а всього 5097 (п`ять тисяч дев`яносто сім) грн 06 коп.

Речові докази: є корпус ручної учбової гранати РГД-5 з інертним спорядженням промислового виготовлення; учбовий запал типу УЗРГМ без вибухового спорядження промислового виготовлення; залишки наступальної осколкової ручної гранти РГ Д-5 утворені в результаті експериментального вибуху; кільце із чекою механічного запалювача MB, прозора клейка стрічка; чотири патрони калібру 5.45 мм та одна гільза від патрона калібру 5.45 мм, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

20.06.2023