Справа № 446/2099/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 м.Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька Львівської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кам`янка-Бузького відділу Жовківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000205 від 11.09.2023 за ознаками вчиненого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

встановив :

старший слідчий СВ відділення поліції №1 Львівського районного управління

поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан

поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту

на ніж з пластмасовим руків`ям чорного кольору.

Клопотання обґрунтовує тим, що 11.09.2023 року слідчим відділенням ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області розпочато кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000205, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа в ніч на 09.09.2023 перебуваючи на земельній ділянці, що в с. Жовтанці Львівського району Львівської області шляхом вільного доступу, діючи в умовах воєнного стану таємно викрала капусту сорту "Агресор", яка належить ОСОБА_5 . Сума завданих збитків становить 10 000 гривень.

19.08.2023 в ході огляду в с. Руданці, Львівського району Львівської області ОСОБА_6 добровільно видав ніж з пластмасовим руків`ям чорного кольору, який в подальшому було вилучено. 19.09.2023 винесено постанову про визнання вище вказаного ножа речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000205.

Частиною 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна зацікавленими особами, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та з метою збереження речових доказів у їх первинному стані, що надасть можливість прийняти повне, об`єктивне та неупереджене рішення у кримінальному провадженні, а також для проведення ряду слідчих дій та наявністю достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на вказані предмети може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, просив: накласти арешт на речовий доказ ніж з пластмасовим руків`ям чорного кольору.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, розпочато кримінальне провадження №0000205 від 11.09.2023 за ознаками вчиненого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном, можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне задовольнити клопотання частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ ніж з пластмасовим руків`ям чорного кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1