Справа № 362/1766/23
Провадження № 1-кп/362/469/23
ВИРОК

Іменем України

14.08.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представників потерпілої: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000527 від 11.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, громадянин України, українець, освіта вища, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Автомагістарль Південь», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

10.12.2022 близько 16:20 год. водій ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та рухався поряд з поворотом у напрямку с. Креничі по автомобільній дорозі сполученням «м. Васильків - с. Підгірці» Обухівського району Київської області, прямуючи у напрямку до м. Василькова. При цьому, ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 2.3б, 14.2в, 14.6г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), зокрема: не був уважним, не стежив дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній від обгону відстані, не переконався перед початком обгону у тому, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній відстані, розпочав виконувати обгін попутних транспортних засобів в умовах недостатньої видимості, виїхавши на смугу зустрічного руху, на якій у цей час рухався автомобіль марки «Renault» модель «Megane Scenic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_10 , у результаті чого відбулось зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «Renault» модель «Megane Scenic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ОСОБА_10 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-го грудного хребця з ушкодженням спинного мозку, численні двосторонні переломи ребер, розрив серцевої сорочки, розриви серця, легень, розриви тканин печінки, розриви брижейки тонкої кишки, розрив симфізу, переломи обох гомілок, переломо-вивих лівого променево-запясного суглобу, садна на тілі. Внаслідок вказаних вище тілесних ушкоджень ОСОБА_10 загинув на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пунктів 2.3б. 14.2в, 14.6г ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_8 при допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю погодився з кваліфікацією і фактичними обставинами цього кримінального правопорушення. Пояснив, що того дня рухався по автомобільній дорозі сполученням «м. Васильків - с. Підгірці» Обухівського району Київської області. Попереду рухались три сміттєвози, вирішив «піти на обгін». Коли виконував вказаний маневр, то спочатку не помітив, що йому на зустріч рухається автомобіль. Потім відбулося зіткнення. Щиро розкаявся у скоєному. Просив вибачення у потерпілої. Також наголосив, що буде допомагати потерпілій і її дітям, уже відшкодував моральну шкоду потерпілій. Пояснив, що працює водієм і це єдине джерело доходу його родини, на його утриманні перебуває дружина і троє малолітніх дітей.

Суд констатує, що показання ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла у судовому засіданні, виступаючи у судових дебатах, наголосили, що ОСОБА_8 відшкодував їй заподіяну моральну шкоду, пообіцяв допомагати її сім`ї і у майбутньому. З огляду на дану обставину просила суд залишити без розгляду заявлений нею цивільний позов, наполягала на визначенні обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та просила суд не позбавляти його права керувати транспортними засобами. Наведене виклала і у письмовій заяві, яку подала до суду.

Учасники судового провадження просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

На підставі викладеного суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_11 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Щодо додаткового покарання, то суд враховує таке.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у чинній на час вчинення кримінального правопорушення редакції, не передбачене обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 20 та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами. При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суд має враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Так, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним тяжким злочином, його дії спричинили суспільно небезпечні наслідки у виді смерті особи, які є незворотними.

Разом з тим, ОСОБА_8 раніше не судимий, виключно з позитивними характеристиками за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, одружений, має батьківські обов`язки щодо утримання трьох малолітніх дітей, на його утриманні перебуває також дружина, відсутня інформація про причетність ОСОБА_8 до вчинення ним інших порушень правил дорожнього руху, офіційно працює водієм, що є єдиним джерелом доходу для його родини та допомоги потерпілій і її дітям, яку зобов`язався надавати.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у висловленні ОСОБА_8 критичної оцінки та осуду своєї протиправної поведінки, усвідомленні наслідків скоєного ним злочину, які у даному випадку є невідворотними, щирого жалю за скоєне, відшкодуванні потерпілій завданої моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, добровільне відшкодування ним моральної шкоди потерпілій, позиції потерпілої та прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Також суд зауважує, що потерпіла ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні звернулися до суду із цивільним позовом. Водночас звернулися до суду із заявою про залишення без розгляду її цивільного позову через добровільне відшкодування обвинуваченим шкоди.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України, розподіл процесуальних витрат - відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 11 704 (одинадцять тисяч сімсот чотири) гривні 36 копійок.

Речові докази після набрання судовим рішенням законної сили:

- автомобіль марки «Volkswagen» модель «Crafter», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який передано на майданчик тимчасового утримання за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути ОСОБА_8 ;

- автомобіль марки «Renault» модель «Megane Scenic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який передано на майданчик тимчасового утримання за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути ОСОБА_5 .

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1