Справа №295/2703/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000428 від 25.10.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олешник Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді артиста першої категорії оркестру військової частини НОМЕР_1 , вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати накази начальника за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 29.05.2022 № 271 «Про переміщення особового складу» на старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 30.05.2022 до 16:00 організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно додатку № 1 до наказу № 271 від 29.05.2022, зАДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 .

На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 29.05.2022 № 271, визначено перелік військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 30.05.2022 до 16:00 та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 30.05.2022 приблизно о 12:00 до солдата ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , згідно ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, будучи підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , 30.05.2022 приблизно о 12:00, діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до АДРЕСА_2, у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ № 271 від

29.05.2022 щодо переміщення його в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_2 (пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ), 30.05.2022 до 16:00 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначення, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог вказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 , він зобов`язаний вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

В подальшому, солдат ОСОБА_4 після вчинення ним 30.05.2022 непокори, тобто відкритої відмови виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану на шлях виправлення не став та вчинив повторно злочин, за наступних обставин.

Так, згідно із наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 10.08.2022 № 748 «Про переміщення особового складу» на старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 1,2.08.2022 до 16:00 організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно додатку № 1 до наказу № 748 від 10.08.2022, з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 .

На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 10.08.2022 №748 «Про переміщення особового складу», визначено перелік військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 12.08.2022 до 16:00 та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 12.08.2022 приблизно о 10:00 до солдата ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , 12.08.2022 приблизно о 10:00, у пункті тимчасового дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, повторно, діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, немаючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.08.2022 №748 щодо переміщення його в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_2 (пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ), до 16:00 год. 12.08.2022 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначення, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог вказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Крім цього, солдат ОСОБА_4 , після вчинення ним 30.05.2022 та 12.08.2022 непокори, тобто відкритих відмов виконати накази начальника, вчиненій в умовах воєнного стану на шлях виправлення не став та вчинив повторно злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 05.10.2022 № 1124 «Про переміщення особового складу» на старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 07.10.2022 до 16:00 організувати та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно додатку № 1 до наказу №1124 від 05.10.2022, з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 .

На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 05.10.2022 № 1124, визначено перелік військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 07.10.2022 до 16:00 год. та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 07.10.2022 приблизно о 10:00 до солдата ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , 07.10.2022 приблизно о 10:00, у пункті тимчасового дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, повторно, діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.10.2022 №1124 щодо переміщення його в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_2 (пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ), 07.10.2022 до 16:00 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначення, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог вказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

Далі, солдат ОСОБА_4 перебуваючи на посаді оператора відділення управління взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 , продовжуючи свою протиправну діяльність, після вчинення ним 30.05.2022, 12.08.2022 та 07.10.2022 непокори, тобто відкритих відмовах виконати накази начальника, вчинених в умовах воєнного стану на шлях виправлення не став та вчинив повторно злочин за наступних обставин.

Так, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 03.11.2022 № 1437 «Про переміщення особового складу» на старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 покладено обов`язки довести наказ поіменно під підпис кожного військовослужбовця, провести інструктаж та 04.11.2022 до 16:00 організувати х та розпочати рух для переміщення групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , серед яких і солдат ОСОБА_4 , відповідно додатку № 1 до наказу №1437 від 03.11.2022, з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 .

На виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 від 03.11.2022 № 1437, визначено перелік військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що мали вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 04.11.2022 до 16:00 та відповідно такий наказ доведено старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 04.11.2022 приблизно о 10:00 до солдата ОСОБА_4 у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи згідно ст. ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , 04.11.2022 приблизно о 10:00, у пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_3 ) за адресою: АДРЕСА_3 , через особисту недисциплінованість, відчуваючи свою безкарність, в умовах воєнного стану, повторно, діючи умисно, діючи умисно, з метою не виконувати службові обов`язки за призначенням, з мотиву не від`їжджати до м. Слов`янськ, не маючи відповідно будь-якого звільнення за станом здоров`я від виконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2022 №1437 щодо переміщення його в складі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 з АДРЕСА_3 (пункт тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ) до АДРЕСА_2 (пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ), 04.11.2022 до 16:00 за маршрутом ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання завдань за призначення, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 він зобов`язаний вибути з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 для виконання завдань за призначенням.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення у час, спосіб та за обставин, що викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення. Також показав, що дійсно вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконувати накази начальника в умовах воєнного стану, а саме 30.05.2022, 12.08.2022, 07.10.2022 та 04.11.2022. Може в подальшому проходити військову службу та вказане правопорушення не повторить. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Захисник просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненій в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття. Відповідно ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає такою що пом`якшує покарання обвинуваченому - участь останнього у бойових діях. Тобто наявність у ОСОБА_4 двої пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою повторно.

Суд, висновок досудової доповіді Берегівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 08.05.2023 року, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, не може покласти в основу свого рішення, оскільки він не відповідає особі обвинуваченого та фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, відповідно до службових характеристик від 20.06.2022 та від 12.08.2022 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, відповідно до характеристики від 26.04.2023 за період роботи ОСОБА_4 характеризується позитивно, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, згідно службової характеристики за 2023 рік характеризується задовільно, хворіє, має двох батьків пенсіонерів, як особи з інвалідністю 3 групи, також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 402 КК України, та замінити два роки позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Таким чином, така міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, а також сприятиме стимулюванню дотримання військовослужбовцями військової дисципліни під час проходження ними військової служби.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Діями ОСОБА_4 шкоди не заподіяно. Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, враховуючи призначене судом покарання, суд вважає необхідним залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2023 по по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, доводи захисника про застосування обвинуваченому ст. 75 КК України суд не може покласти в основу свого рішення а тому відкидає.

ст звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 62, 69 КК України, ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 попереднє ув`язнення починаючи з 27.02.2023 по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (одному дню тримання у дисциплінарному батальйоні).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1