ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7095/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11 -кп/819/34/23 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження строку дії запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Колегія судців судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: - судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2022 року, якою відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 307, ч. З ст. 311, ч. З ст. 313, ч. З ст. 28 - ч. 2 ст. 317 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 23 січня 2022 року.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_6 та інших у вчиненні ним вищевказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2021 року відносно ОСОБА_6 продовжено відносно строк тримання під вартою до 23 січня 2022 року, включно.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу якою застосувати нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, ризики, передбачені ст.177 КПК України, жодним чином не доведені, оскільки наміру переховуватися

від суду обвинувачений не має, так само як і незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Також, апелянт зазначає, що судом не враховано можливість обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, який на переконання апелянта може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, як зазначає апелент судом належним чином не враховані дані про його особу, а саме перебування в цивільному шлюбі, наявність постійного місця проживання, рідної сестри та брата.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія судців дійшла наступного висновку.

Всі учасники судового розгляду біли належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, однак до суду не прибули, жодних заяв чи клопотань про обов`язкову участь або відкладення апеляційного розгляду до суду не надходило.

Відповідно до приписів ч. З ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання його під вартою на час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

На стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі, а тому твердження апелянта про те, що наявними в матеріалах провадження доказами не доведено обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів, суперечать основним засадам практики ЄСПЛ, оскільки на цій стадії вони не повинні носити такий обсяг і достатність, які враховуються під час пред`явлення обвинувачення та вирішення питань про доведеність або недоведеність вини особи.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою, обвинувачується відразу у вчиненні декількох злочинів, в тому числі корисних, вчинених у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, санкція етапі за вчинення яких передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований та офіційно неодружений, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку та на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки по запобіганню існуючим ризикам зазначеним в клопотання прокурора та оскаржуваній ухвалі суду.

Зазначені обставин, дають достатні підстави вважати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду та неспроможність посилань обвинуваченого про відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження обвинуваченого про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

На переконання колегії судців апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на стадії судового розгляду.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»),Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, а саме дані про його особу, були відомі суду першої інстанції на час розгляду клопотання та цілком враховані при прийнятті відповідного процесуального рішення.

істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. З ст. 307, ч. З ст. 311, ч. З ст. 313, ч. З ст. 28 - ч. 2 ст. 317 КК України, залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2021 року, якому продовжено строк тримання його під вартою до 23 січня 2022 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11