ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2322/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002567 від 04.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України, має врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу, що стороною кримінального провадження не було дотримано вищенаведених вимог КПК України.

Слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки РОСО, ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора за номером НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Матеріали клопотання не містять інформації щодо статусу ОСОБА_4 , у цьому кримінальному провадженні (підозрюваний, потерпілий), а отже він є третьою особою щодо майна якого подано клопотання про накладення арешту, а тому таке клопотання має подаватись прокурором, а не слідчим за погодженням прокурора.

Крім того, слідчий обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що в ході огляду вказаного мобільного телефону, встановлено, що він має значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, тому відповідною постановою він визнаний речовим доказом.

Натомість, до клопотання не додано протоколу огляду мобільного телефону.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, а тому повертає його слідчому та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу, згідно ч. 3 ст. 172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002567 від 04.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, КК України - повернути слідчому для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, тривалістю 72 години, який обліковується з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1