ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 629/4821/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/1216/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваної та її захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваної на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 08 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 17 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Зобов`язано прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , у порядку ч.9 ст. 194 КПК України, повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про факт її залишення без батьківського піклування матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Зобов`язано орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформувати слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини.

Після отримання такої інформації, зобов`язано слідчого, прокурора невідкладно повідомити підозрювану про місце проживання (перебування) дитини.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка її подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваної ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали та постановлення нової, якою просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою її фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Обґрунтуовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підставу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , зокрема слідчим, крім наявності «розумної підозри» у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, не доведено наявність ризиків, вказаних в клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, не надано доказів того, що, перебуваючи на волі, підозрювана вчинить нове кримінальне правопорушення.

Вказує, що навіть при існуванні таких ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, не доведено обставини щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. На переконання захисника, у такому випадку суд вправі обрати більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначений у клопотанні цілодобовий домашній арешт.

Крім цього, вказує, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 раніше не судима, визнає свою вину у вчиненому, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем реєстрації не мешкає, оскільки там відсутні належні умови для проживання малолітньої дитини.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Про дату та час розгляду апеляційної скарги всі учасники справи були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, ні від кого не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваної, її захисника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваної задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000824 від 19 08 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19 08 2023 року, приблизно о 09-30 годині, ОСОБА_6 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 прийшовши до будинку раніше знайомої ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з останньою стали вживати спиртні напої, знаходячись в приміщенні кухні вказаного будинку, приблизно о 16-00 годині, між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в результаті раптово виниклого умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, взявши зі столу кухонний ніж, нанесла ним один удар в область живота ОСОБА_10 .

Внаслідок нанесеного удару, ОСОБА_6 заподіяла ОСОБА_10 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення живота з ушкодженням внутрішніх органів, гостру крововтрату, яке є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечними для життя в момент заподіяння.

19 08 2023 року приблизно о 16-30 годині ОСОБА_10 від отриманого тілесного ушкодження помер на місці події.

19 08 2023 дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

19 08 2023 о 23-00 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України (протокол затримання №47/86 від 20.08.2023).

20 08 2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

21 08 2023 слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої останній підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий посилався на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол затримання ОСОБА_6 від 20 08 2023 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ; протокол огляду місця події від 19 08 2023 року; протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 19 08 2023 року, а також інші матеріали у їх сукупності.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваної, яка, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, має на утриманні малолітню дитину та є особою з інвалідністю 2 групи.

Слідчий суддя вважав, що, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою, з огляду на вірогідність вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та переховування від органів досудового слідства та суду, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваної, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжкими злочином і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним в клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, є ймовірність ризику того, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження, які надаються для ознайомлення підозрюваній, містяться повні анкетні дані свідків, не виключена можливість незаконного впливу останньої на свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваної під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваної та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваної про недоведеність жодного з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_9 щодо наявності у підозрюваної ОСОБА_6 постійного місця проживання та відсутності судимостей, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки ці обставини не є безумовними підставами для зміни підозрюваній запобіжного заходу на більш м`який. Крім того, виходячи із доводів захисника, вказані обставини існували і на час подій, які інкримінуються підозрюваній і вони не стали стримуючим фактором для останньої при вчиненні протиправних діянь.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, які, на думку захисника підозрюваної є підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в справах «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 08 2023 року про застосування до підозрюваної за ч.2 ст. 121 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 17 10 2023 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4