Справа № 351/126/23
Провадження № 1-кп/351/76/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованою, інвалід ІІ групи, не одруженою, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

за ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена, ОСОБА_4 стосовно якої на розгляді Снятинського районного суду Івано-Франківської області перебуває обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, вчинила дане правопорушення за наступних обставин.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 28 грудня 2022 року у період воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дію якого продовжено 14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб та 07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб приїхала в м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області з метою придбання лікарства та інших необхідних речей.

В той день, приблизно о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_2 , у якому свою підприємницьку діяльність здійснює фізична особа підприємець ОСОБА_6 .

Під час перебування у приміщенні вказаного магазину в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме косметичних засобів, що були розкладені на торгівельних стелажах.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла з торгівельних стелажів магазину косметичні засоби, а саме: каучукове верхнє покриття для гель-лаку торгової марки «Kodi professional» «Rubber Top Gel» в пляшці ємністю 35 ml вартістю 378 (триста сімдесят вісім) гривень, конструкційну рідину для роботи з Slip Solution for Poly Gel торгової марки «Global Fashion» в пляшці ємністю 60 ml вартістю 163 (сто шістдесят три) гривні, гель лак «Nails Molekula 9D Ефект котяче око № 904» торгової марки «Molekula professional» в пляшці ємністю 5 ml вартістю 120 (сто двадцять) гривень, гель лак «Nails Molekula 9D Ефект котяче око № 904» торгової марки «Molekula professional» в пляшці ємністю 5 ml вартістю 120 (сто двадцять) гривень, які помістила в свою сумку та покинула приміщення магазину.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ФОП ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 781 (сімсот вісімдесят одна) гривня.

Тим самим встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнала свою вину у вчиненому, зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами погодилася повністю, та їх підтвердила, щиро розкаялася, повідомила що усвідомила протиправність своїх діянь та просила її суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину визнала повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнає дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження, у судовому засіданні є недоцільним. Обвинувачена проти такого рішення суду не заперечила.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_4 є тяжким кримінальним правопорушенням.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої, суд бере до уваги те, що вона по місцю проживання характеризується позитивно, зауважень з боку сусідів та жителів села не поступало. Проживає разом із батьками та дітьми в АДРЕСА_1 ,

На обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не знаходиться.

Приймаючи судове рішення про міру покарання обвинуваченій суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_4 із якої вбачається, що остання жаліє про скоєне, має постійне місце проживання, має певні плани на майбутнє, але не знає яким чином реалізувати: планує більше часу займатися волонтерством разом із своїми доньками. Перебуває на лікуванні лікаря-невропатолога з діагнозом хронічний церебральний арахтоїтид (симптоматична епілепсія з частими нападами).

Також із доповіді органу пробації вбачається, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без обмеження або позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що можуть бути необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі ухвалення рішення про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинувачену обов`язки відповідно до ч.3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, обвинувачена є інвалідом ІІ групи, з врахуванням особи обвинуваченої та той факт, що ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дають підстави призначити останній покарання у межах санкції статті 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винної та відповідатиме меті визначеній у ст. 50 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта, що становлять 755,12 грн.

Речовий доказ у вигляді оптичного диску з відеозаписом камери відеоспостереження магазину «Моя оселя» за 28.12.2022, що знаходиться при матеріалах кримінального провадження № 0000001 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 04.01.2023 на речові докази косметичні засоби: каучукове верхнє покриття для гель-лаку торгової марки «Kodi professional» в пляшці ємністю 35 ml, конструкційна рідина для роботи з Poly Gel торгової марки «Global Fashion» в пляшці ємністю 60 ml, дві пляшки, ємністю 5 ml кожна, гель лаку «Nails Molekula 9D Ефект котяче око» торгової марки «Molekula professional», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 та повернути власниці ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_7