печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному проваджені № 0000264 від 04.09.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що в 2022 році після початку воєнної агресії зі сторони російської федерації на території України є значний та постійний попит серед юридичних осіб різної форми власності та фізичних осіб підприємців на придбання дизельного пального, генераторів та штучних (мінеральних) добрив (далі - мінеральні добрива), діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, вирішили використати вказані обставини для систематичного вчинення злочинів, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайств).

Проаналізувавши діяльність ринку реалізації дизельного пального, генераторів та мінеральних добрив, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановили, що найкращим способом заволодіння чужим майном є отримання на рахунки спеціально придбаних для вчинення шахрайств юридичних осіб коштів як попередню оплату за вказані товари, наміру постачати які фактично не мали.

При цьому, усвідомлюючи, що вчинення запланованих злочинів можливе лише при об`єднанні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі обов`язків, забезпеченні взаємозв`язку та координації поведінки, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, спланували досягнути поставленої мети шляхом створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у 2022 року (точну дату не встановлено), з метою вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайств), створили злочинну організацію, до складу якої особисто або через інших осіб учасників злочинної організації з подальшим їхнім погодженням, залучено:

1. Невстановлених осіб, а саме Особу № 2 (далі - Особа № 2) та Особу № 3 (далі - Особа № 3)

2. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

5. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

6. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

7. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

8. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

9. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9

10. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

12. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , а також інших невстановлених на цей час осіб (далі - невстановлені учасники).

Узявши на себе функції загального керівництва створеною ними злочинною організацією, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначили її склад, структуру, порядок підпорядкування в ній (ієрархію), загальні правила поведінки її учасників, розподіл між ними функцій (злочинних ролей) як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї організації в цілому, заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів, отриманих унаслідок вчинення злочинів.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Особа № 2, Особа № 3,

ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та інші невстановлені учасники дійшли попередньої згоди та домовилися про скоєння злочинів у складі злочинної організації до початку їх вчинення.

Водночас, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи необхідність забезпечення стабільності та безпеки функціонування створеної злочинної організації, а також необхідність ефективно протидіяти чинникам, що можуть її дезорганізувати, як внутрішнім, так і зовнішнім, ужили ряд заходів, спрямованих на її тривале функціонування.

Так, будучи обізнаним про те, що систематичне вчинення злочинів щодо великої кількості потерпілих та тривала діяльність злочинної організації, до складу якої залучено значну кількість учасників, не може залишатися непоміченою, з метою забезпечення стабільності та безпеки її функціонування розподілили учасників організації на окремі структуровані групи, визначивши їх керівників, які, у свою чергу, відповідали за підготовку та вчинення окремих етапів злочинної діяльності.

Указане повинно було забезпечити безпеку діяльності злочинної організації вцілому в разі викриття окремих її учасників та непритягнення до кримінальної відповідальності інших учасників злочинної організації.

Крім того, учасники злочинної організації, які здійснювали спілкування з фізичними особами - підприємцями та працівниками юридичних осіб щодо реалізації дизельного пального, генераторів та мінеральних добрив використовували ІP-телефонію та мобільні термінали, які не відображають реквізити ІМЕІ, проводили обмін документами виключно за допомогою використання електронно-обчислювальної техніки та надавали для перерахування коштів реквізити рахунків, спеціально придбаних для здійснення злочинної діяльності юридичних осіб.

Учасник злочинної організації ОСОБА_9 та підконтрольні йому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та інші невстановлені учасники злочинної організації, які відповідали за введення потерпілих в оману з метою заволодіння їх коштами, перерахованими за мінеральні добрива, дизельне пальне або генератори, повинні були:

- систематично здійснювати пошук фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб, що мають потребу в придбанні мінеральних добрив, дизельного пального або генераторів та проводити з ними переговори в тому числі з використанням ІP -телефонії щодо укладення договорів постачання товару безпосередньо, вводячи їх в оману як щодо можливості поставити такий товар, так і наміру здійснювати постачання;

- під час вчинення злочинів перебувати в спеціально обладнаних приміщеннях;

- використовувати в певний проміжок часу за погодженням із керівниками злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 або Особою № 2 чи підконтрольними їй учасниками злочинної організації реквізити спеціально придбаних для вчинення злочинів юридичних осіб;

- з використанням реквізитів цих юридичних осіб виготовляти документи, що містять завідомо неправдиві відомості про наявність та намір поставити мінеральні добрива або дизельне пальне чи генератори, зокрема договори поставки, рахунки-фактури, видаткові накладні, тощо та направляти їх виключно за допомогою використання електронно-обчислювальної техніки;

- підтримувати протягом незначного періоду часу спілкування з потерпілими до завершення використання у вчиненні злочинів спеціально придбаної для цього юридичної особи, яка використовується в цей період часу, що надавало можливість іншим учасникам перерахувати з її рахунків чи зняти готівкою кошти отриманні злочинним шляхом;

- підкорятися вказівкам керівників злочинної організації та виконувати інші функції, спрямовані на вчинення злочинів учасниками злочинної організації.

Учасник злочинної організації Особа № 3 та інші невстановлені учасники злочинної організації, які відповідали за пошук осіб, що не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, погодяться за грошову винагороду стати засновниками та керівниками придбаних для вчинення злочину юридичних осіб, повинні були:

- за кошти, отриманні від злочинної діяльності, здійснювати придбання раніше діючих юридичних осіб, з метою використання їх реквізитів у подальшому під час вчинення нових злочинів;

- систематично здійснювати пошук осіб, які не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, погодяться за грошову винагороду стати засновниками та керівниками вищевказаних юридичних осіб;

- супроводжувати таких осіб до нотаріусів, державних реєстраторів та банківських установ для проведення відповідних реєстраційних дій, відкриття ними поточних та карткових рахунків, отримання засобів доступу до дистанційного управління вказаними рахунками;

- при отриманні засобів доступу до дистанційного управління рахунками придбаних для вчинення злочину юридичних осіб, передавати їх керівникам злочинної організації ОСОБА_7 та ОСОБА_8 або учаснику злочинної організації Особі № 2 чи підпорядкованим їй іншим учасникам;

- особисто знімати за допомогою банкоматів кошти, що перераховані потерпілими на рахунки спеціально придбаних для вчинення злочинів юридичних осіб, та передавати їх керівникам злочинної організації;

- здійснювати фінансування злочинної діяльності шляхом придбання раніше зареєстрованих юридичних осіб для вчинення з використанням їх реквізитів нових злочинів, оплати послуг нотаріусів, державних реєстраторів, здійснення виплат винагороди особам, схиленим до вчинення злочинів, та особам, які не будучи обізнаними про справжні наміри учасників злочинної організації, сприяли вчиненню злочинів, а також здійснювати придбання та оплату засобів зв`язку тощо;

- забезпечувати ефективну комунікацію між структурними групами злочинної організації шляхом передачі документів, печаток, засобів зв`язку, грошей тощо;

- підкорятися вказівкам керівників злочинної організації та виконувати інші функції, спрямовані на вчинення злочинів учасниками злочинної організації.

Створена і очолена ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинна організація характеризувалася ієрархічністю, об`єднанням значної кількості учасників, з метою вчинення злочинів, стабільністю, згуртованістю і стійкістю її складу, який фактично змінювався лише за рахунок включення нових учасників, тривалістю та систематичністю злочинної діяльності, розробленням та узгодженням загального плану злочинної діяльності, чітким розподілом функцій (злочинних ролей) між її учасниками та єдиними для всіх правилами поведінки, чітким підпорядкуванням її організаторам, що забезпечувало встановлений організаторами порядок керівництва цією організацією та сприяло збереженню функціональних зв`язків і принципів взаємозалежності учасників при здійсненні спільної злочинної діяльності, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників злочинної організації та отриманням на постійній основі матеріальних благ від такої діяльності, розподілом грошей, здобутих злочинним шляхом, між членами злочинного об`єднання та спрямуванням їх на витрати, пов`язані з діяльністю та функціонуванням організації.

Всього ОСОБА_5 , як учасник злочинної організації, створеної ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинив заволодіння чужим майном на загальну суму 635 849,99 грн.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Конотоп Сумської області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

01.03.2023 о 07 годині 51 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України.

01.03.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.

01.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави (строк дії ухвали до 29.04.2023 включно).

10.04.2024 заступником Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 до трьох місяців, тобто до 01.06.2023.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується доданими до клопотання процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколами допиту представників потерпілих ФГ «Паніот», ТОВ «Ейдіді Оіл», ФГ «Оксавит», ФГ «ОСОБА_19», ТОВ «Святець», ТОВ «Миколаївський сирзавод», СФГ «Урожай», СФГ «Юско-Агро», ФГ «ОСОБА_18» ТОВ «Діалог», ФГ «ОСОБА_17», ТОВ «Рядовий», ПСП «Скарби Поділля», ТОВ «Адамівка Агро», ФГ «Хлібодар Посполітака» та копіями наданих документів, що підтвердують оплату отвару (мінеральних добрив, дизеля, генераторів);

- протоколом огляду записів телефонних розмов вилучених у провайдера ТОВ «Некстел Клауд», під час якого зафіксовані розмови з потенційними покупцями;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 24.01.2023, відповідно до якого зафіксовано причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до заволодіння чужим майном під приводом реалізації дизеля, генераторів, мінеральних добрив);

- протоколом огляду № 14/01-887/вс інформації, зафіксованої на картках пам`яті, що є додатками до протоколу про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-відеоконтроль особи від 24.01.2023 (аудіо-, відеофайли зафіксовано причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 до заволодіння чужим майном під приводом реалізації дизеля, генераторів;

- висновками судових фоноскопічних експертиз, відповідно до яких в наданих на дослідження телефонних розмовах з представниками потерпілих беруть участь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15

- іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

У судовому засіданні прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний з тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 2 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України.

01.03.2023 о 07 годині 51 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України.

01.03.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 190; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 190 КК України.

01.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави (строк дії ухвали до 29.04.2023 включно).

10.04.2024 заступником Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 до трьох місяців, тобто до 01.06.2023.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому, проте, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 немає можливості, оскільки з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим заступником Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021 до трьох місяців, тобто до 01.06.2023.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Між тим, задовольняючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у сумі 805 200, 00 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23.06.2023, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 04.09.2021.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі складає 805 200, 00 грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу внести кошти на вищевказаний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 в тому числі до фактичного внесення коштів на зазначений рахунок, підозрюваний та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ст. 182 КПК України.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1