Справа №463/8279/23
Провадження №1-кс/463/6925/23
У Х В А Л А

21 вересня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чоп Закарпатської області, українця, громадянина України, який не працює, раніше судимий, востаннє: вироком Франківського районного суду м.Львова від 08.06.2023 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова, до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 діб.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні).

На сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжкого злочину та за яке передбачено покарання до 5 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений злочин передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі до 5 років позбавлення волі, і це вже само по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Може впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. Крім того, підозрюваний перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності. Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Є працездатною особою, ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Щодо застосування альтернативного виду запобіжного заходу у вигляді застави слідчий в поданому клопотанні зазначив про те, що відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, зазначивши, що підозрюваний хворіє на психічне захворювання, що стверджується висновком судово-психіатричного експерта №625 від 29.06.2023 року, який наявний в матеріалах справи. Крім того, підозрюваний є особою з інвалідністю 3 групи.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що в клопотанні слідчого за погодженням з прокурором слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення ст.177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у даній справі суд враховує наступне.

Відповідно до матеріалів клопотання 20.09.2023 року до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0002659 за ч.1 ст.152 КК України.

20.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: повідомленням на лінію «102» від 20.09.2023 №32207; заявою потерпілої ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 20.09.2023; рапортом працівників поліції від 20.09.2023; показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 20.09.2023; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 ; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 20.09.2023; даними протоколів оглядів місця події від 20.09.2023; даними протоколу освідування особи; речовими доказами у справі, а також іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілу, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність прокурором наявності обгрнутованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, передбачених ст.177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно долученого до матеріалів клопотання висновку судово-психіатричного експерта №625 від 29.06.2023 року, складеного за результатами проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №000460 за вчинення 30.04.2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Згідно наданого висновку: ОСОБА_5 у даний час страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного шизофреноподібного синдрому, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого йому кримінального правопорушення також страждав. У зв`язку із чим ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Таким чином, вказаним експертним висновком констатовано наявність у ОСОБА_5 хронічного психічного захворюванням, що унеможливлює можливість усвідомлювати ним свої дії та керувати ними, в тому числі і на даний час. А тому такий потребує обов`язкового лікування з метою запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Матеріали клопотання не містять доказів забезпечення органом досудового розслідування обов`язкового ліування ОСОБА_5 з метою запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.152 КК України, про підозру у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 , вчинено 20.09.2023 року, тобто після надання висновку судово-психіатричного експерта №625 від 29.06.2023 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2023 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.08.2023 року, відмовлено в задовленні клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляд утримання під вартою з визначенням розміру застави в межах кримінального провадження №0001855 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із наявність висновку судово-психіатричного експерта №625 від 29.06.2023 року, наданого в межах кримінального провадження №000460.

Главою 39 КПК України передбачено підстави та порядок проведення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, відповідно до положень ч.1-2 ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Положеннями ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Аналіз положень статтей 503,508 КПК України дає підстави стверджувати про те, що передбачені ст.508 КПК України види запобіжних заходів можуть бути застосовані виключно до особи (з відповідним процесуальним статусом, в даному випадку підозрюваного) кримінального провадження відносно якої здійснюється за правилами Глави 39 КПК України, тобто кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, порядок здійснення якого відповідно до ч.2 ст.503 КПК України встановлюється у випадку встановлення під час досудового розслідування підстави для здійснення такого, про що прокурор виносить відповідну постанову.

Як встановлено судом, кримінальне провадження №0002659 від 20.09.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, здійснюється за загальними правилами та незважаючи на наявність в органу досудового розслідування інформації про наявність у ОСОБА_5 психічного захворювання, підтвердженого овисновком судово-психіатричного експерта, постанова про зміну порядку здійснення такого не виносилась.

Оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, щодо нього не підлягають застосуванню запобіжні заходи, передбачені главою 18 КПК України та мають місце підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру в порядку глави 39 КПК України.

З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що з урахуванням оцінених судом відповідно до положень ст.178 КПК України обставин щодо стану здоров`я підозрюваного, суд не вбачає правових підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи будь-якого іншого виду, передбаченого ст.176 КПК України. Поряд з цим, суд не може застосувати до підозрюваного жоден із видів запобіжних заходів, передбачених ст.508 КПК України, оскільки такі, як зазначено вище, застосовуються виключного у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:

В клопотанні слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1