Справа № 466/951/23
Провадження № 1-в/466/85/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК №30 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції з ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» клопотання начальника установи- начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_7 та голови спостережної комісії Шевченківської адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корналовичі Самбірського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, до засудження непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, -

установив:

по даній справі ОСОБА_6 засуджений 13.08.2020 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.121, ст.71 КК України до 5років 1 місяця позбавлення волі.

Початок терміну покарання 30.05.2020, кінець терміну покарання 30.06.2025.

Станом на 29.06.2023 ОСОБА_6 не відбув 2роки 1день.

За час відбування покарання у виді позбавлення волі в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: перебуваючи з 01.06.2020 в УВП (№19) м. Львова порушень вимог режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією УВП (№9) не заохочувався.

У державну установу «Личаківська виправна колонія №30 засуджений ОСОБА_6 прибув 07.10.2020. По прибуттю в установу не був працевлаштований, однак приймає активну участь у роботах по благоустрою відділення. За час відбування покарання в установі допустив три порушення вимог режиму утримання, зо що притягався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався два рази.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Представник державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» в судовому засідання клопотання підтримала.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали та просив його задовольнити.

Заслухавши висновок прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, думку представника ЛВК №30, яка підтримала клопотання, думку засудженого, захисника, які клопотання підтримали в повному обсязі, перевіривши представлені матеріали, врахувавши особу засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 13.08.2020 Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.121, ст.71 КК України до 5років 1 місяця позбавлення волі.

Початок терміну покарання 30.05.2020, кінець терміну покарання 30.06.2025.

Станом на 29.06.2023 ОСОБА_6 не відбув 2роки 1день.

За час відбування покарання у виді позбавлення волі в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 перебуваючи з 01.06.2020 в УВП (№19) м. Львова порушень вимог режиму не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією УВП (№9) не заохочувався.

У державну установу «Личаківська виправна колонія №30 засуджений ОСОБА_6 прибув 07.10.2020. По прибуттю в установу не був працевлаштований, приймає активну участь у роботах по благоустрою відділення. За час відбування покарання в установі допустив три порушення вимог режиму утримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався два рази (а.с.4).

Частиною ч. 1 ст. 82 КК України визначено: особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Частиною 3 статті 82 визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Єдиною і достатньою підставою заміни покарання більш м`яким є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Становлення особи на шлях виправлення розцінюється як прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставлення до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення. При цьому висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Під сумлінним ставленням до праці необхідно розуміти постійну, свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин, порушень трудової дисципліни, відсутність трудових порушень.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» встановлено, що судовий розгляд питання про заміну покарання більш м`яким справляє великий виховний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, а тому суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, що у засудженого ОСОБА_6 це вже третя судимість, після звільнення з місць позбавлення волі він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин.

За змістом ст. 82 КК України заміна покарання більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, і повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Той факт, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 допустив три порушення вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності і має два заохочення, на думку суду не може бути безумовною підставою для заміни покарання більш м`яким.

Таким чином, судом встановлено, що відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 82 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні клопотання начальника установи- начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_7 та голови спостережної комісії Шевченківської адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_6 - відмовити .

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор та засуджений мають право подати апеляції до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали проголошено 03.07.2023 о 15.00год.

Суддя ОСОБА_1