ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 29 березня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1, 3 ст.368 КК України;

ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27 ч.ч.1, 3 ст.368 КК України, -

повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

30 грудня 2021 року на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000180 від 27 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_8 за ч.5 ст.27 ч.1, ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29 березня 2023 року у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Зазначає, що обвинувальний акт цілком відповідає загальним та основним вимогам ст.291 КПК України, так як містить чітку його структуру, з достатньою повнотою відображено фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, тобто виконані всі вимоги передбаченні законом.

Також вказує, що у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення, що у сукупності в повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення та можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.

При цьому зазначив, що посилання суду на нечіткість та неконкретність обвинувачення в обвинувальному акті, яка полягає у викладі формулювання обвинувачення стосовного ОСОБА_9 , оскільки вбачається неконкретність посилань на п.10 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції від 02.04.2020), так як такого пункту вказана стаття не містила, посилання на ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» також неможливо вважати конкретним, оскільки вказана частина містить 13 пунктів, кожен з яких визначає окремого самостійного суб`єкта є безпідставним, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст.368 КК України сама по собі не потребує додаткового посилання на норму Закону України «Про запобігання корупції». Крім того вказане по суті є технічною помилкою.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку обвинувачених та їх захисників, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Крім того, ч.2 ст.404 КПК України надає право апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог тільки в разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ухвали суду, повертаючи обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд своє рішення мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в формулюванні обвинувачення стосовного ОСОБА_9 вбачається неконкретність посилань на пункт ЗУ «Про запобігання корупції» (в ред. від 02.04.2020р.), так як пункту 10 частина 1 статті 3 вказаного закону не містить. Також зазначено, що посилання на ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» також неможливо вважати конкретним, оскільки вказана частина містить 13 пунктів, кожен з яких визначає окремого самостійного суб`єкта.

Окрім цього, судом зазначено, що зважаючи на пред`явлення обвинувачення у кримінальному провадженні двом особам, - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з урахуванням викладеного в обвинувальному акті способу вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, посилання в формулюванні обвинувачення стосовного ОСОБА_9 на дії «через невстановлену на даний час в ході досудового розслідування особу» свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення.

Суд зазначив, що неконкретне обвинувачення унеможливлює застосування ефективного засобу захисту, чим порушено право обвинувачених на захист від конкретного обвинувачення.

Зазначені недоліки суд вважав такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду, так як взагалі унеможливлюють розгляд кримінального провадження по суті.

Однак, з таким рішенням суду погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому міститься й формулювання обвинувачення, яке відповідає загально визначеним вимогам щодо цього процесуального документа. Посилання суду на неконкретне обвинувачення ОСОБА_9 , з підстав неправильного зазначення пункту ЗУ «Про запобігання корупції», а також взагалі не зазначення пункту цього закону є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Так відповідно до змісту обвинувального акту, де зазначено, що дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч.3 ст.368 КК України

Таким чином зі змісту самого обвинувачення чітко зрозуміла суть обвинувачення та правова кваліфікація. При цьому ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що серед суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські (яким є ОСОБА_9 ), при цьому кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст. 368 КК України сама по собі не потребує додаткового посилання на норму Закону України «Про запобігання корупції». А тому підстав вважати обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Поряд з цим, посилання суду на те, що зважаючи на пред`явлення обвинувачення у кримінальному провадженні двом особам, - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з урахуванням викладеного в обвинувальному акті способу вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, посилання в формулюванні обвинувачення стосовного ОСОБА_9 на дії «через невстановлену на даний час в ході досудового розслідування особу» свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення також є необґрунтованим, оскільки зазначені в одному місті обвинувального акту формулювання «через невстановлену на даний час в ході досудового розслідування особу» не може негативно вплинути на розуміння обвинуваченим ОСОБА_9 суті висунутого йому обвинувачення. При цьому, в зазначеному обвинувальному акті прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінального правопорушення, що в повному обсязі дозволяє обвинуваченим та їх захисникам зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а також можливість суду роз`яснити його обвинуваченим.

Таким чином зі змісту самого обвинувачення чітко зрозуміла формулювання обвинувачення, а тому підстав вважати обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи зміст фабули обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 згідно обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку, що воно відповідає в загальних межах вищезазначеним вимогам Кримінального процесуального закону, більш детальну оцінку наявності складу злочину суд повинен вже надати, вирішуючи справу по суті.

За таких обставин слід визнати, що суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги прокурора про це є цілком обґрунтованими. А тому, відповідно до ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції, як незаконна, підлягає скасуванню.

Колегія суддів позбавлена можливості постановити свою ухвалу, так як розгляд зазначених питань є виключною компетенцією лише суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.415 КПК України та призначити новий розгляд провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 зі стадії підготовчого провадження, в ході якого відповідно до вимог ст.416 КПК України слід усунути зазначені порушення закону, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 29 березня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1, 3 ст.368 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27 ч.ч.1, 3 ст.368 КК України повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3