УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 15.11.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 15.11.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 15.11.2022 року за ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснює Шевченківська окружна прокуратура міста Києва.

17.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру узаволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, у великих та в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану,організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, становить 12 633 559,50 грн., що є особливо великим розміром.

Встановлено, що у приватній власності підозрюваної ОСОБА_5 перебуває нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; 3/6 частки квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 7753173.

Крім того, встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 у приватній власності перебуває рухоме майно, а саме: транспортний засіб (автомобіль) марки Mazda CX-3, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (рами): НОМЕР_2 .

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт вказаного вище майна підозрюваного.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду не відомі. При цьому, до початку судового розгляду від слідчого ОСОБА_6 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні, надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити. Крім того, у своїй заяві зазначив, що просить слідчого суддю накласти арешт на нерухоме та рухоме майно без заборони користування майном.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 15.11.2022 року за ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368-4 КК України.

17.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та рухомого майна, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності нерухоме та рухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24; 3/6 частки квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 7753173; транспортний засіб (автомобіль) марки Mazda CX-3, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (рами): НОМЕР_2 .

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають, не допускається.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

-квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

-3/6 частки квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 7753173; без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

-транспортний засіб (автомобіль) марки Mazda CX-3, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (рами): НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя