Справа № 346/2255/23
Провадження № 1-в/346/309/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника Коломийської ВК№41 ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коломия в залі суду в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення,-

В С Т А Н О В И В:

04.05.2023 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з клопотанням, в якому просив зарахувати строк попереднього ув`язнення з 05.03.2020 по 24.01.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, посилаючись на вимоги п.ґ ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що він перебував в умовах СІЗО №28 у вказаний період, оскільки брав участь в іншому судовому розгляді, а саме розгляді його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а тому підлягає застосуванню вказана вимога Закону.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.05.2023 року в клопотання засудженому ОСОБА_4 було відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Івано-Франківського апеляційного суду від 31.08.2023 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції стало не виконання вимог КПК України щодо обов`язкової участі адвоката у кримінальних провадженнях про особливо тяжкі злочини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області вказане клопотання засудженого передано для розгляду судді ОСОБА_1 05.09.2023 р.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.09.2023 призначено захисника засудженому ОСОБА_4 .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та наполягав на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого, просив його задовольнити, зазначив, що засуджений відбуває покарання за злочини, які були вчинені до 2017 року, в період з 05.03.2020 по 24.01.2023 засуджений під час відбування покарання за вироком суду перебував в умовах СІЗО, оскільки був доставлений туди для розгляду кримінального провадження, а саме перегляд вироку за нововиявленими обставинами, отже цей строк, на думку захисника, має бути зарахований як строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі п.ґ ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року.

Представник Коломийської ВК №41 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вказаний засудженим строк перебування ним в СІЗО не є попереднім ув`язненням, а тому положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції від 26.11.2015 року) не підлягають застосуванню до цього періоду.

Заслухавши пояснення та думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд доходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вироком апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2011 року ОСОБА_4 засуджений за п.п.1,9,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.121, 70 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2012 року вирок апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2011 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2011 року щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 11.12.2012 року.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 03.06.2016 року засудженому вироком апеляційного суду Херсонської області від 11.03.2011 року ОСОБА_4 до довічного позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.06.2009 по 11.12.2012 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 24.02.2020 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, призначено розгляд заяви у відкритому судовому засіданні. Засудженого етаповано з ДУ «Криворізька установа покарань №3» до ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» на час розгляду заяви, засудженого тимчасово залишено в умовах утримання в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» для участі у розгляді його заяви.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 19.03.2021 року засудженого ОСОБА_4 тимчасово залишено в ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» на період судового розгляду справи за заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до довідки, виданої начальником відділу контролю за виконанням судових рішень, засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 05.03.2020 року вибув з ДУ «Криворізька установа покарань №3» до СІ м.Херсону та 24.01.2023 повернувся до ДУ «Криворізька установа покарань №3».

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він з 27.04.2023 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська ВК №41».

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII«Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в свої Постанові від 26.02.2020 року в справі №497/349/16-к провадження № 51-6198 км 18 дійшов до такого висновку.

Буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

При цьому положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_4 суд враховує висновки щодо застосування ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.), викладені у вказаній постанові Верховного Суду.

Крім того, відповідно до усталеної практики Верховного Суду (наприклад, постанови від 05.04.2018 року у справі №265/2339/14-к, від 03.12.2019 року у справі №537/400/17 тощо) щодо злочину, який вчинено до 20.06.2017 року включно, період перебування особи в місцях позбавлення волі чи в установах попереднього ув`язнення (для участі в цьому кримінальному провадженні) з дня набрання вироком суду першої чи апеляційної інстанції законної сили вважається періодом відбування покарання на підставі вироку суду, що набрав законної сили, і не є попереднім ув`язненням, а тому положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції від 26.11. 2015 року) не підлягають застосуванню до цього періоду.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання у виді довічного позбавлення волі перебував в умовах слідчого ізолятора, тобто в установі попереднього ув`язнення, в період з 05.03.2020 по 24.01.2023 року.

Разом з тим, суд доходить думки, що перебування засудженого ОСОБА_4 в період з 05.03.2020 по 24.01.2023 року в установі попереднього ув`язнення не є попереднім ув`язненням, оскільки останній перебував в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з його участю у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тобто після набрання вироком законної сили, а тому таке ув`язнення вже не є попереднім. Отже цей період не підлягає зарахуванню в порядку п. ґ ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26.11.2015).

А тому клопотання засудженого ОСОБА_4 суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015), ст.ст. 376, 368, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1