УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 725/585/23

провадження № 51-5287 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду

м. Чернівці від 07 квітня 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від

29 травня 2023 року щодо останнього,

встановив:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 квітня 2023 року ОСОБА_5 засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до даного покарання невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 січня 2023 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років чотири місяці.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 травня 2023 року задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 квітня 2023 року змінено в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 4

ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначеного вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 січня 2023 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 10 липня 2022 року, близько 19 год 54 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_6 , в умовах дії воєнного стану, умисно, повторно, таємно викрав майно останнього вартістю 754 грн, яким розпорядився на власний розсуд, заподівши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім цього, 16 липня 2022 року, близько 19 год 54 хв., перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_6 , в умовах дії воєнного стану, умисно, повторно, таємно викрав майно останнього вартістю 570,33 грн, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому шкоду на вказану суму.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить оскаржувані судові рішення змінити, виключити кваліфікуючу ознаку вчинення злочинів в умовах воєнного або надзвичайного стану, призначити ОСОБА_5 менш суворе покарання на підставі ст. 69 КК України, ніж передбачене ч. 2 ст. 185 цього Кодексу.

На думку захисника, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає у безпідставній кваліфікації вчинених засудженим крадіжок за кваліфікуючою ознакою «вчинення в умовах воєнного стану». За її твердженням, дана кваліфікуюча ознака має однакову правову природу з обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а тому має тлумачитися як з використанням воєнного стану. Тлумачення кваліфікуючої ознаки «в умовах воєнного стану» без врахування того, чи були використані такі умови для вчинення злочину порушує принцип індивідуалізації покарання. Подібне тлумачення ознаки «в умовах воєнного стану» призводить до того, що будь-яка крадіжка розглядається як тяжкий злочин.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги захисника про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставну кваліфікації вчинених ОСОБА_5 крадіжок за кваліфікуючою ознакою «вчинення в умовах воєнного стану», колегія суддів вважає неспроможними з огляду на таке.

Так, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указом № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, та Указом № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року) з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно із Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України

№ 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, воєнний стан в Україні продовжено з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-IX від 03 березня 2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 185, 186, 187, 189, 191 КК України, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до вказаних змін крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану, кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

При цьому кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України не передбачає такого тлумачення та кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжки з використанням умов воєнного стану або вчинення її на певній території України, де проводяться бойові дії.

Відповідно до встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин, які учасниками судового провадження не оспорювались, крадіжки ОСОБА_5 вчинив 10 та 16 липня 2022 року у м. Чернівці, тобто на території України під час дії воєнного стану. Таким чином висновок місцевого суду, що дії засудженого необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану є обґрунтованим.

Таким чином, на переконання колегії суддів Верхвоного Суду, відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, як про те просить захисник.

Така позиція суду узгоджується з висновками про застосування норми права, викладеними в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 січня 2023 року у справі № 404/3367/22 (провадження № 51-207 ск 23) та ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 червня 2023 року у справі

№ 199/5420/22 (провадження № 51-2221 ск 23).

Не заслуговують на увагу Суду доводи захисника про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, оскільки вониє похідними від доводів про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які визнані колегією суддів безпідставними.

Переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність судових рішень, умотивованість їх висновків з питань правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисником у касаційній скарзі не наведено.

З урахуванням викладеного, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 квітня 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 травня 2023 року щодо останнього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3