Справа № 638/8716/23
Провадження № 1-кс/638/1690/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001886 від 24.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся прокурор з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 23.07.2023 року, а саме: розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001886 від 24.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2023 року близько 23:30 години солдат ОСОБА_4 вдарив ножом в ногу солдата ОСОБА_5 . 22.07.2023 року близько 23:55 години солдат ОСОБА_5 був доставлений в медичний пункт, після надання першої медичної допомоги був евакуйований до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону в м.Харкові. 23.07.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу.

Прокурор зазначає, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. Необхідність накладення арешту на вказане майно зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз, які можуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, просив клопотання розглянути без його участі та задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, ОСОБА_4 не заперечував проти накладення арешту на майно, просив клопотання розглянути у його відсутність.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001886 від 24.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Чугуївським відділом Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001886 вбачається, що 22.07.2023 року близько 23:30 години, перебуваючи в розташуванні 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , номер обслуги 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 вдарив ножом в ногу солдата ОСОБА_5 , прикомандированого до 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, який отримав при цьому ножове поранення в стегно. 22.07.2023 року близько 23:55 години солдат ОСОБА_5 був доставлений в медичний пункт, після надання першої медичної допомоги був евакуйований до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону в м.Харкові.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

При цьому у відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Встановлено, що 23.07.2023 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу..

Постановою слідчого від 24.07.2023 року зазначений предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події від 23.07.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме: розкладний ніж сірого кольору з металевою рукояткою сірого кольору та зображенням на рукоятці двох перехресних стріл та черепу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1