Справа № 496/5105/22
Провадження № 1-кп/496/322/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області м. Ізмаїл, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, не працюючого, інваліда дитинства 3 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 152 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, більш точну дату та час в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , із застосуванням умовлянь малолітнього ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), задовольнив з ним свою статеву пристрасть, вступивши в орогенітальний контакт з останнім, шляхом введення свого статевого органу до ротової порожнини потерпілого та подальшого імітування статевого акту, а потім засунув свій вказівний палець правої руки до анального отвору малолітнього ОСОБА_7 для подальшого імітування статевого акту.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_5 себе винним не визнав та пояснив, що його оговорили мати малолітнього потерпілого та інші люди. Категорично заперечує свою причетність до вказаного злочину, але не заперечував, що малолітній потерпілий проживав разом з ним один, два тижні і вони разом спали, але тільки щоб гратися в телефоні.

Проте суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєні вказаного злочину, доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

- показами малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні у присутності матері та спеціаліста - психолога, пояснив, що у літку 2022 року проживав у свого дядька ОСОБА_8 і вони разом спали у одному ліжку. Обвинувачений його торкався, засунув палець до анального отвору і свій статевий орган водив до рота малолітнього. Також обвинувачений його статевий орган вводив до своєї ротової порожнини. На протязі тижні обвинувачений через день займався з ними статевими зносинами і переважно в ночі. Після чого обвинувачений йому подарував телефон;

- показами законного представника потерпілого ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 завжди кликав до себе малолітнього ОСОБА_9 , але вона не була обізнана про відносини обвинуваченого і сина, але сусіди просили забрати дитину від обвинуваченого. Вона прийшла до будинку обвинуваченого і побачила, що ОСОБА_5 був у трусах зі слідами на статевих органах, а її син у будинку. Після чого вона зателефонувала до поліції. В той же час обвинувачений почав всім телефонувати і пояснювати, що все не правда. Коли приїхала швидка допомога, то дитина все розповіла лікарям, що обвинувачений його будив вночі і просив торкатися його статевих органів. Під час вказаних дій обвинувачений виганяв на вулицю свої двох дітей та дружину;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила у судовому засіданні, що вона є односельчанкою потерпілого, його матері і обвинуваченого. Діти в селі розповідали, що потерпілий постійно проводить час з обвинуваченим і останній вивозить його в м. Одеса на відпочинок та купує подарунки. Їй відомо, що обвинувачений висловлював бажання проживати без сім`ї і під час перебування з ОСОБА_11 у будинку, виганяв дружину і дітей на вулицю. Також потерпілий розповідав її дітям, що телефон йому обвинувачений подарував за те що його торкався;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила у судовому засіданні, що вона є односельчанкою потерпілого, його матері і обвинуваченого. Вона звернула увагу, що потерпілий постійно грався на вулиці, а потім вона помітила, що його немає і він постійно з обвинуваченим їздять разом міжміським транспортом до м. Одеса на відпочинок. Їй відомо, що до вказаних подій, обвинувачений не спілкувався зі законим представником потерпілого і постійно їх виганяв з будинку, але потім все раптово змінилося і він почав спілкуватися тільки з потрепілим. Після чого обвинувачений в соціальних мережах почав публікувати фотосвітлини дозвілля потерпілого разом з ним;

показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила у судовому засіданні, що вона є односельчанкою потерпілого, його матері і обвинуваченого. В серпні 2022 року близько 12.00 годин, вона прийшла до обвинуваченого у зв`язку з необхідністю забрати потерпілого, так як їй сказали, що відбуваються незаконні дії щодо малолітньої дитини. Вона прийшла до будинку обвинуваченого, він відкрив двері у трусах на яких була мокра пляма і потерпілий також був в трусах. Вона попросила відправити ОСОБА_14 додому, але обвинувачений не хотів відпускати дитину. Вона все таки забрала дитину і повела його додому, де він все докладно їй розповів, що обвинувачений вже півроку здійснює щодо нього дії статевого характеру. Так потерпілий їй пояснив, що обвинувачений намагався засунути статевий орган в його анальний отвір, а потім обвинувачений просив, щоб малолітній потерпілий свій статевий орган засунув в його анальний отвір і при цьому здійснював акт маструбації Далі він просив, щоб вони один одному здійснювали оральний статевий акт. Після почутого, вона повернулася до будинку обвинуваченого та почала його бити, на що прибігла його жінка та почала пояснювати, що обвинувачений намагався допомогти потерпілому з процесом дефекації. Обвинувачений весь час заперечував свою причетність та зазначав, що дитина бреше;

- показами свідка ОСОБА_15 , який пояснив у судовому засіданні, що він проживає у селі Дослідне. Підтвердив, що разом з ОСОБА_13 прийшов до обвинуваченого забрати малолітню дитину так як була інформація, що обвинувачений здійснює з ним насильницькі дії. Пояснив, що частково чув розмову ОСОБА_13 з дитиною, так як стояв на вулиці біля вікна і дійсно малолітній потерпілий розповідав, що обвинувачений здійснював з ним статевий акт оральний і неприроднім шляхом;

- скрін-шотами соціальної мережі сторінки FB обвинуваченого (а.с. 77-99) з яких вбачається, що на вказаній сторінці фотосвітлини малолітнього потерпілого разом з обвинуваченим;

- протоколом обшуку від 30 серпня 2022 року та відеозаписом до нього (а.с. 101-107), з якого вбачається, що було проведений обшук за участю ОСОБА_5 за місцем його мешкання АДРЕСА_1 . Під час обшуку ОСОБА_5 добровільно видав речі які мають відношення до статевого акту. Так було вилучено одіяло темного кольору, покривало синього кольору, двоє чоловічих трусів, чоловічі штани чорного кольору, чоловіча сумочка чорного кольору, мобільний телефон марки «ZTE»;

- протоколом огляду місця події від 30 серпня 2022 року (а.с. 108-110) відповідно до якого проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_3 . Під час огляду ОСОБА_16 добровільно видала дитячий одяг, який належить ОСОБА_17 та який ОСОБА_4 забрала з квартири ОСОБА_5 . Були вилучені речі: джинсові штани синього кольору, труси коричневого кольору, футболка блакитного кольору, футболку темно-синього кольору, футболку чорного кольору;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30 серпня 2023 року, відповідно до якого затримано підозрюваного ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 та вилучено речі у затриманого ОСОБА_5 , а саме футболку синього кольору, спортивні брюки темного кольору і труси (а.с. 120-123);

- висновком експерта № 875 від 13 вересня 2022 року (а.с. 126-128), відповідно до якого встановлено, що кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 876 від 14 вересня 2022 року (а.с. 129-130) відповідно до якого встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 336 від 26 вересня 2022 року (а.с. 131-134), відповідно до якого встановлено, що в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кров, слина і клітини піхвового епітелію не знайдені; знайдені елементи калових мас, епітеліальні клітини чоловічої генетичної статі і виявлений білок людини. Висловитися щодо можливості походження знайдених клітин з ротової порожнині та/або прямої кішки чоловіка (чоловіків) не є можливим через невиявлення в клітинах характерних діференційних ознак буккального епітелію та через відсутність у препаратах клітин, характерних для ректального епітелію. При визначенні групової приналежності клітин виявлені антигени А і В системи АВО. Антиген В, не властивий ОСОБА_5 , може походити за рахунок клітин від чоловіка (чоловіків), в крові якого (яких) він міститься, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 901 від 20 вересня 2022 року ( а.с. 135-138), встановлено, що кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. На трусах потерпілого ОСОБА_7 знайдена: в об`єктах № і _ - слина (без домішки сперматозоїдів), при встановленні групової належності виявлено: в об`єкті №10 антиген В (в реакції абсорбції- елюції), який міг походити за рахунок слини (та інших виділень) людини носія (незалежно від категорії видільництва) з даною груповою властивістю, тобто людини з групою крові В з ізогемаглютиніном анти- А за системою АВО. В об`єкті №12 - антигени В і А (в реакції абсорбції- елюції), які могли походити за рахунок слини (та інших виділень) особи (осіб) - носія (незалежно від категорії видільництва) з даними груповими властивостями, тобто особи з групою крові АВ, не виключається також змішання слини (та інших виділень) від осіб з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В та В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. Таким чином, в об`єкті №10 - не виключається походження слини від самого потерпілого ОСОБА_7 . Даних про присутність слини ОСОБА_5 в об`єкті №10 не отримано. В об`єкті №12 - не виключається змішання слини ОСОБА_5 з слиною (або іншими виділеннями) потерпілого ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 951 від 03 жовтня 2022 року ( а.с. 139-142), встановлено, що на ковдрі (в об`єктах №1,3 - умовне позначення відділення), вилученій 30 серпня 2022р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , знайдені сперматозоїди з домішкою слини. При встановленні групової належності виявлені антигени А і В у реакції абсорбції-елюції, які могли походити за рахунок сперматозоїдів та слини особи (осіб) - носія (незалежно від категорії видільництва) з даними груповими властивостями, тобто особи з групою крові АВ, не виключається також змішання сперматозоїдів, слини (та інших виділень) від осіб з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В та В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО. Таким чином, на ковдрі в об`єктах №1,3, не виключається змішання сперматозоїдів та слини ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 337 від 21 вересня 2022 року ( а.с. 143-145), встановлено, що у вмісті мазку-відбитку та тампона-змиву з головки статевого члену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , кров, слина та епітеліальні клітини не знайдені; знайдені елементи калових мас, що не підлягають подальшої ідентифікації;

- висновком судово-психіатричної експертизи №475 від 20 жовтня 2022 року (а.с. 146-151), згідно якого ОСОБА_5 у період часу, що ставиться до здійснення інкримінованого йому діяння, ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, іншого, в тому числі, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, не виявляв, він правильно орієнтувалася у навколишньому, був доступний адекватному мовному контакту, здійснював складні цілеспрямовані дії, які не були обумовлені якісним порушенням свідомості, або галюцинаторно-маячними переживаннями. Маючи достатній рівень інтелекту, усвідомлюючи вік потерпілого, ОСОБА_5 , абсолютно усвідомлював протиправність своїх дій (інтелектуальний компонент психологічного критерію), однак тривалий час, понад 6 місяців, попри все, здійснював щодо потерпілого статеві акти неприроднім способом, шляхом орального проникнення в тіло малолітнього потерпілого, неодноразово вчиняв дії сексуального характеру (вольовий компонент психологічного критерію). Таким чином у ОСОБА_5 , виявлено клінічні ознаки психічного розладу «Педофілії» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Р65.4 за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), ступінь виразності та глибина яких не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії, але обмежували його здатність керувати ними повною мірою. За своїм психічним станом ОСОБА_5 , здатний розуміти значення кримінального судочинства і свого процесуального положення, та здатний до дій спрямованих на реалізацію своїх процесуальних прав і обов`язків, може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений не потребує, але йому рекомендовано спостереження психіатра за місцем відбування покарання;

- висновком судово-психіатричної експертизи №488 від 19 жовтня 2022 року (а.с. 152-156), згідно якого стан ОСОБА_7 в досліджуваних у справі ситуаціях слід кваліфікувати як безпорадний. Юридичне визначення безпорадного стану потерпілих включає в себе два основних критерії: нездатність розуміти характер і значення скоєних із ними дій і нездатність чинити опір. Аналіз динаміки ситуації делікту, особистості потерпілого, особливостей взаємин потерпілого і підозрюваного, відносини ОСОБА_7 до того, що трапилося, можуть свідчити про те, що в силу своїх вікових і індивідуально- психологічних особливостей, а також особливостей самої ситуації ОСОБА_7 не в повній мірі осмислювала як зовнішню, так і внутрішню картину ситуації, що досліджується в справі. Дії ґвалтівника він усвідомлював в більшій мірі як такі, що треба «перетерпіти», заради того, щоб бути прийнятим, схваленим, не дивлячись на відносне розуміння сексуальної спрямованості дій ОСОБА_5 і того, що вони викликали певний сором і приниження. У хлопчика відзначалися розгубленість, страх, стан нервово-психічної напруженості, що істотно знижувало його здатність до надання опору ґвалтівникові. ОСОБА_7 не здатний був аналізувати і передбачити наслідки кримінальної ситуації (морально- етичний, фізіологічний компонент), тобто у нього спостерігалося часткове усвідомлення скоєних з ним дій. Досліджувана в справі ситуація стала для потерпілого ситуацією подвійних стандартів, мала психотравматичний вплив на психіку, рівень міжособистісних контактів, відносин з оточуючими. На теперішній час малолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на хронічне психічне захворювання, інший хворобливий стан психіки не страждає, виявляє клінічні ознаки «Легкої розумової відсталості, без поведінкових порушень» (Р70.0 за МКХ-10). З урахування малолітнього віку та відсутністю достатньої сексуальної обізнаності у малолітнього потерпілого ОСОБА_7 обмежена актуальна можливість реалізації потенційної здатності давати покази, він може правильно частково сприймати зовнішню, фактичну сторону обставин, які мають значення для справи, та давати про це покази, без розуміння внутрішньої, змістовної сторони, тобто, без розуміння об`єктивного (культурного, соціального) значення події, що відбувається. Малолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не рекомендовано приймати участь у судово-слідчих діях, щоб уникнути подальшої психотравматизації.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст.152 КК України, а саме, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь- якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумції факту: доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України і обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені злочину.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_5 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Також дослідженими у судовому засіданнями доказами спростовуються твердження обвинуваченого про те що він не вчиняв злочину та на нього було здійснено наклеп.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення покарання суд виходить зі загальних засад призначення покарання, виходячи з принципу його законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також керується роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», відповідно до яких призначаючи покарання особам, винним у вчиненні злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, суди мають неухильно дотримуватись вимог ст. 65 КК щодо індивідуалізації покарання, а саме: враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні враховувати стадію його вчинення, кількість епізодів, тяжкість наслідків, що настали тощо. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Слід зазначити, що у відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положення, викладеного у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, є інвалідом дитинства 3-ї групи, одружений, не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання, вчинення ним злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, які мають тяжкі наслідки для дитини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити передбачене санкцією ч. 4 ст. 152 КК України покарання, у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 серпня 2022 року.

Речові докази по справі: скріншоти із фотознімками ОСОБА_5 опубліковані в соцмережі «FB» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; джинсові штани синього кольору, труси коричневого кольору, футболку темно-синього кольору, футболку чорного кольору, дві пари чоловічих трусів, штани чоловічі чорного кольору, одіяло темного кольору, покривало синього кольору, чоловіку шкіряну сумку чорного кольору, футболку синього кольору, спортивні брюки темного кольору, труси, чоловічу сумку чорного кольору з вмістом особистих речей, 1 пара трусів, 1 пара джинсів чоловічих, дві пари трусів які належать ОСОБА_5 , 1 ковдра, 1 джинсові штани дитячі, 1 пара дитячих трусів, 1 футболка дитяча, які належать ОСОБА_7 , зразки крові, 1 змив з голівки статевого члену поміщений на марлевий тампон відібраний у ОСОБА_7 , 1 змив з ротової порожнини ОСОБА_7 , 1 змив з анального отвору ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин відібрані з обох кистей рук ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин, 1 змив із статевого члену ОСОБА_5 , 1 змив з анального отвору ОСОБА_5 , змиви з обох кистей рук ОСОБА_5 знищити; мобільний телефон марки «ZTE» - повернути ОСОБА_5 за належністю.

Арешти накладені ухвалами слідчого судді від 01 вересня 2022 року справа №496/3915/22 (провадження 1-кс/496/1624/22, 1-кс/496/1626/22, 1-кс/496/1627/22, 1-кс/496/1625/22, 1-кс/496/1631/22, 1-кс/496/1630/22) - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1