Справа № 444/618/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/609/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 1 травня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Терни Дніпропетровської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмір 2 000 гривень. В іншій частині позовних вимог цивільного позову відмовлено.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено особисте зобов`язання.

Вирішено питання з арештом майна, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , 13 лютого 2023 року близько 17 години, діючи в умовах воєнного стану введеного 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який в подальшому затверджено Законом Верховної Ради України №2102-ІХ від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який в подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України від 18.04.2022 року продовжено з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому Указом Президента України від 07.11.2022 продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб перебуваючи по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, а відтак, протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрала належні ОСОБА_6 косметичні засоби, зокрема: туалетну воду чоловічу торговельної марки «Oriflame» («Excite for him») ємністю 75 мл, вартість якої становить 736,67 (сімсот тридцять шість гривень шістдесят сім копійок); парфумовану воду жіночу торговельної марки «Avon» («Treselle») ємкістю 50 мл, вартість якої становить 354.33 грн. (триста п`ятдесят чотири гривні тридцять три копійки); сумку для косметики «Avon TRUE», вартість якої становить 139.33 грн (сто тридцять дев`ять гривень тридцять три копійки); трафарет для макіяжу торговельної марки «Oгіflame», вартість якого становить 76 грн. (сімдесят шість гривень); олівець-підводку для очей торговельної марки «Oriflame» («The ONE High Impact eye pencil»), вартість якого становить 71.33 грн. (сімдесят одна гривня тридцять три копійки): два олівці контурні торговельної марки «Oriflame» («On Colour Mono eye pencil»), загальна вартість яких становить 108 грн. (сто вісім гривень); рідку підводку для очей торговельної марки «Oriflame» («On Colour Liquid eye Liner»), вартість якої становить 107.67 грн. (сто сім грн шістдесят сім копійок); олівці губні помади торговельної марки «Avon» («Stellar Magenta»), загальною вартістю 326 грн. (триста двадцять шість гривень): дві губні помади торговельної марки «Avon» («Latte Glimmer»), загальною вартістю 326 грн. (триста двадцять шість гривень);губну помаду торговельної марки «Avon» («Cappuccino»), вартістю 115.03 грн. (сто п`ятнадцять гривень три копійки); губну помаду торговельної марки «Avon» (deed Coffee»), вартістю 115.03 грн. (сто п`ятнадцять гривень три копійки); три туші для вій торговельної марки «Oriflame» («OnColour Big Lash»), загальна вартість яких становить 473,01 грн. (чотириста сімдесят гри гривні одна копійка); туш для вій торговельної марки «Oriflame» («Multiple Lash Mascara»), вартість якої становить 121,33 грн (сто двадцять одна гривня тридцять три копійки); туш для вій торговельної марки «Oriflame» («The One 5 в 1 Wor der Lash XXL»), вартість якої становить 279.33 грн. (двісті сімдесят дев`ять гривень тридцять три копійки); туш для вій торговельної марки «Oriflame» («The One 5 в 1 Wonder Lash Mascara Waterproof»), вартість якої становить 153,33 грн. (сто п`ятдесят три гривні тридцять три копійки); туш для вій торговельної марки «Oriflame» («Supershock Volume Light Mascara»), вартість якої становить 132.33 грн. (сто тридцять дві гривні тридцять три копійки); туші для вій торговельної марки «Oriflame» («The One Tremen Dous fierce Mascara»), вартість якої становить 159.33 грн. (сто п`ятдесят дев`ять гривень тридцять три копійки); губну помаду торговельної марки «Avon» («Тrue Cappuccino»), вартість якої становить 89,67 грн. (вісімдесят дев`ять гривень шістдесят сім копійок); одну помаду торговельної марки «Avon» («True Totally Twig»), вартість якої становить 89,67 грн. (вісімдесят дев`ять гривень шістдесят сім копійок); бальзам для губ торговельної марки «Avon» («tag1 trend Chocolate»), вартість якого становить 64,33 грн. (шістдесят чотири гривень тридцять три копійки); бальзам для губ торговельної марки «Avon» («Care 3 in 1») вартість якого становить 85 грн. (вісімдесят п`ять гривень); бальзам для губ торговельної марки «Avon» («Frozen дитячій»), вартість якого становить 63,33 грн. (шістдесят гри гривні тридцять гри копійки); термос торговельної марки «A-плюс», вартість якого становить 110 грн. (сто десять гривень), після чого залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 4 296 (чотири тисячі двісті дев`яносто шість) гривень 02 (дві) копійки.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_7 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.

Не погоджуючись із вироком, потерпіла ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 1 травня 2023 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; цивільний позов задовольнити повністю - стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 4296 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування апеляційних вимог потерпіла покликається на те, що оскаржений вирок суду є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки викладені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої; суд безпідставно відхилив доводи цивільного позивача при вирішенні цивільного позову. Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. В ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувачена не намагань примиритися з потерпілою та відшкодувати завдані збитки. Вважає, що каяття ОСОБА_7 було формальним, вчиненим з метою пом`якшення призначеного їй покарання.

Стосовно цивільного позову зазначає, що ОСОБА_7 заподіяла їй матеріальну шкоду на суму 4 296,02 грн. При цьому вказує, що вона здійснює реалізацію продукції, яка була викрадена, така продукція замовляється нею для клієнтів і в подальшому доставляється їм, лише після цього вона повертає свої кошти. Після викрадення продукції ОСОБА_7 , через проведення експертиз та тривале досудове розслідування та судовий розгляд, актуальність повернення їй цієї продукції відсутня, а тому це не може вважатися відшкодуванням збитків. Станом на сьогодні клієнти від продукції відмовились, реалізувати її буде неможливо, а вкладені нею у продукцію кошти фактично втрачені.

Зазначає, що унаслідок вчинення злочину їй заподіяні душевні страждання, зумовлені самим фактом завдання матеріальної шкоди - викраденням належного їй майна. Вказує, що зазнала хвилювань через необхідність перелаштовувати налагоджений ритм життя, з метою захисту своїх прав змушена брати участь у цьому кримінальному провадженні, її залучали до проведення слідчих дій, вона повинна брати участь у судовому розгляді. Внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення вона пережила стрес, який призвів до погіршення стану здоров`я, зокрема, до матеріалів позову долучені медичні документи, які підтверджують звернення за медичною допомогою з часу вчинення цього злочину. Вважає, що з обвинуваченої на її користь слід стягнути 20 000 гривень моральної шкоди.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримала та просила таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу потерпілої.

Обвинувачена ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначила, що вважає рішення суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 в частині фактичних обставин вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікації її дій за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту статей 50, 65 КК України вбачається, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В той самий час, в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вказано, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивовано у вироку.

Як слідує із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів; особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання; думку потерпілої, яка стосовно міри покарання погодилась з позицією прокурора, котрий просив призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що його обтяжують.

Одночасно, при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відповідно до вимог зазначеної статті, крім зазначених вище обставин, врахував також те, що обвинувачена має постійне місце проживання та похилий вік.

З урахуванням викладеного, а саме даних про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов правильного висновку про призначення останній покарання у виді п`яти років позбавлення волі, а також можливості звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, враховуючи при цьому, що, з огляду на повернення викраденого майна потерпілій, заподіяні збитки є фактично відшкодованими. При цьому дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , факт її розкаяння у вчиненому, дають підстави дійти висновку про можливість її виправлення без реального відбуття покарання. За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій покарання з застосуванням ст. 75 КК України відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, як і в цілому положенням ст. 65 КК України.

Водночас, колегія суддів не бере до уваги доводи потерпілої щодо відсутності щирого каяття ОСОБА_7 з огляду на таке.

Щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину, бажанні виправити наслідки вчиненого та у прийнятті рішення не вчиняти кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд враховує ту обставину, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала, розкаялася у вчиненому, з`являлася за кожним викликом до органу досудового розслідування та суду, не оголошувалась у розшук, з моменту вчинення злочину (як і до його вчинення) не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, з огляду на що колегія суддів приходить до переконання про те, що у вказаному провадженні суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої.

Колегія суддів також звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням передбачає покладення на особу, звільнену від відбування такого покарання, певних обов`язків, виконання яких свідчить про виправлення засудженої. У протилежному випадку, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 78 КК України, направляє засуджену для відбування призначеного покарання. Тобто звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання є її шансом на виправлення без поміщення до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Поміж тим, покладення на останню обов`язків, визначених ст. 76 КК України, є тим засобом, що дозволить перевірити ОСОБА_7 на її здатність виправитись без ізоляції від суспільства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги потерпілої щодо м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а призначене обвинуваченій покарання є вмотивованим, таким, що узгоджується із принципами справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації.

Стосовно доводів апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_6 колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК України, і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що потерпілою ОСОБА_6 подано цивільний позов, відповідно до якого просила стягнути з ОСОБА_7 грошові кошти в сумі: 4 296,02 грн матеріальної шкоди, 20 000 грн моральної шкоди.

У судовому засіданні 7 квітня 2023 року потерпіла ОСОБА_6 цивільний позов підтримала частково, просила стягнути з обвинуваченої лише моральну шкоду, мотивуючи свою позицію тим, що викрадені речі їй повернуть. Наведене підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання (а.с. 167, зворот).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З огляду на позицію потерпілої, суд першої інстанції вирішував цивільний позов лише у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень. За результатами розгляду такого цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Пункт 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України наділяє позивача правом збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Зазначеним правом скористалась і потерпіла, підтримавши поданий цивільний позов лише в частині стягнення на її користь моральної шкоди.

При цьому доводи ОСОБА_6 про те, що повернення їй викрадених речей не може вважатися відшкодуванням збитків через тривале досудове розслідування та судовий розгляд, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки кримінальне правопорушення було вчинене 13 лютого 2023 року, обвинувальний акт скерований до суду 3 березня 2023 року, а вирок суду ухвалений 1 травня 2023 року. Таким чином з моменту вчинення до злочину до моменту ухвалення обвинувального вироку минуло 2,5 місяці, що ніяк не може вважатися тривалим строком досудового розслідування та судового розгляду. Більше того, викрадені у потерпілої косметичні засоби не належать до продуктів, що швидко псуються, а тому відсутні підстави вважати, що вкладені ОСОБА_6 кошти у їх придбання є фактично втраченими.

Стосовно рішення суду в частині стягнення з обвинуваченої моральної шкоди на користь потерпілої у розмірі 2 000 гривень, то таке, на переконання колегії суддів, ґрунтується на вимогах закону.

Стаття 16 ЦК України закріплює, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.

Таким чином рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Зі змісту цивільного позову, підтриманого потерпілою у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану злочином, оцінено у 20 000 гривень та обґрунтовано тим, що вона зазнала душевних страждань через викрадення належного їй майна, хвилювань через необхідність перелаштовувати налагоджений ритм життя, брати участь у цьому кримінальному провадженні.

Всупереч доводів апеляційної скарги, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував, зокрема, що протиправними діями обвинуваченої потерпілій завдано моральних страждань. Крім цього, колегія суддів бере до уваги, що вчинений щодо ОСОБА_6 злочин носив суто матеріальний характер, а викрадені у неї речі повернуті їй за рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи зазначений у вироку розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 в сумі 2 000 грн на користь потерпілої, узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру й обсягу понесених ОСОБА_6 моральних страждань. Підстав для збільшення цього розміру немає.

Переконливих доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції в частині вирішення призначеного покарання та цивільного позову, потерпілою в її апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскарженого судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

вирок Жовківського районного суду Львівської області від 1 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4