Ухвала

Іменем України

25 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 357/2177/23

провадження № 51-4931 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року затверджено угоду від 16 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 і частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статей 70, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2023 року, оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаної ухвали апеляційного суду щодо неї.

Верховний Суд ухвалою від 21 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишив без руху та надав строк на усунення недоліків.

Як вбачається зі змісту повторної касаційної скарги, ОСОБА_4 просить переглянути в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду від 10 травня 2023 року про повернення її апеляційної скарги.

Обґрунтовує тим, що строк на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції від 16 березня 2023 року нею пропущено через хворобу та відсутність канцелярського знаряддя для написання апеляційної скарги. Також, посилається на те, що її захисник всупереч їхнім домовленостям не відправив до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вказаний вирок щодо неї.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428Кримінального процесуального закону України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, у випадку, якщо таку скаргу подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду з огляду на конкретні обставини, що завадили подачі скарги у визначений законом строк.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року вбачається, що вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_4 було проголошено 16 березня 2023 року та цього ж дня обвинуваченою отримано копію вироку. Апеляційний суд у своєму рішенні встановив, що строк на апеляційне оскарження вказаного вироку закінчувався 17 квітня 2023 року, однак апеляційна скарга ОСОБА_4 була подана до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 18 квітня 2023 року, що не заперечується останньою в касаційній скарзі, тобто поза межами визначеного пунктом 1 частини 2 статті 395 КПКстроку на оскарження вироку і питання про поновлення цього строку перед судом не порушувала.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_4 пропущений, а питання про поновлення цього строку останньою не порушувалось, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в касаційній скарзі засуджена просить касаційний суд поновити їй строк на апеляційне оскарження, однак вказане суперечить повноваженням Верховного Суду.

Водночас, кримінальним процесуальним законом встановлено, що питання про поновлення строку апеляційного оскарження вирішується судом апеляційної інстанції за заявою особи, яка подала апеляційну скаргу. Однак, як вже зазначалося, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що ОСОБА_4 питання про поновлення такого строку перед апеляційним судом не порушувала.

Отже, з касаційної скарги ОСОБА_4 та наданих до неї копій судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 травня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3