Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1187/23
Провадження № 1-кс/382/69/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року м. Яготин

Слідчий суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність начальника ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до Яготинського районного суду Київської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати начальника відділення поліції № 2 Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області (далі - орган поліції) внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_5 .

Скаргу мотивовано тим, що 13.04.2023 ОСОБА_5 звернулася до органу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконне заволодіння належним їй на праві власності транспортним засобом: автомобілем марки «SSANG YONG ACTION» д.н.з. НОМЕР_1 , посилаючись на наступне. В 2020 році за особисті кошти ОСОБА_5 придбала зазначений автомобіль і на той час вона підтримувала дружні відносини з ОСОБА_6 , якому, у певних випадках, надавала для користування автомобіль. У квітні 2023 року ОСОБА_6 , користуючись довірливими відносинами з ОСОБА_5 , без її відома та проти її волі заволодів цим автомобілем, свідоцтвом про його реєстрацію, а також двома парами ключів до нього. На даний час ОСОБА_6 користується автомобілем, що є протизаконним, оскільки не відповідає волевиявленню власника даного майна. Під час подання заяви про вчинене порушення ОСОБА_5 писала текст указаної заяви під диктування працівника поліції (оскільки перебувала у стані надмірного хвилювання), а тому текст поданої заяви в частині того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у цивільному шлюбі, як і те, що автомобіль придбано за спільні кошти, не відповідає дійсним обставинам справи, так як ця обставина була вказана виключно зі слів працівника поліції, який допомагав їй з написанням заяви. Так, на момент придбання автомобіля, як і на та момент вчинення правопорушення, про яке вказано в заяві ОСОБА_5 від 13.04.2023, ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі, що виключає можливість перебування його у іншому шлюбі (в т. ч. цивільному) на набуття відповідних прав, зокрема, і щодо прав на спільне майно подружжя.

Як зазначила скаржник, подана ОСОБА_5 заява містить інформацію про події, які за своїм змістом можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що потребує внесення указаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, норми чинного КПК України не передбачають такого етапу, як проведення додаткової перевірки чи проведення попереднього аналізу змісту заяви про вчинення ймовірного кримінального правопорушення з висновком посадових осіб про наявність чи відсутність ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, так як чинним законодавством передбачена чітко регламентована процедура, а саме - внесення відомостей до ЄРДС з можливістю подальшої перевірки процесуальними способами змісту поданої заяви, та прийняття відповідного рішення, строки, порядок прийняття та норма якого визначена чинним КПК України.

Тому прийняття рішення за наслідками розгляду вказаної у виді довідки без внесення відповідних відомостей до ЄРДС та їх перевірки не відповідає критерію законності. Бездіяльністю уважається н вчинення визначених дій у встановлений строк, і, у даному випадку, момент початку бездіяльність керівника органу досудового розслідування, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, вказаних у заяві ОСОБА_5 , припадає на наступний день після подання нею заяви про вчинене правопорушення.

Наведене зумовило звернення скаржниці до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні сторона скаржниці скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, оскільки вона належним чином не обґрунтована, а працівники поліції діяли в межах чинного кримінально-процесуального законодавства.

Начальник органу поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

На виконання вимоги ухвали від 21.07.2023 року до суду надано матеріали за заявою ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Із матеріалів скарги та матеріалів за заявою ОСОБА_5 від 13.04.2023 року встановлено, що 13.04.2023 року ОСОБА_5 звернулася із письмовою заявою до начальника органу поліції. Заява зареєстрована в журналі ЄО органу поліції за № 1606.

Відповідно до цієї заяви, ОСОБА_5 просила: «Прошу Вас прийняти міри до мого колишнього співмешканця ОСОБА_6 . 27.03.1966 р. жителя АДРЕСА_1 який не повертає належний мені автомобіль марки SSANG YONG ACTYON Д.н.з. НОМЕР_1 , КРТОВ1КS6Р0244 рік випуску 2006 чорного кольору. Зі змістом ст. КК України ознайомлена».

Із довідки начальника СРПП органу поліції від 01.05.2023 року вбачається, що «13.04.2022 року до ЧЧ відділення поліції № 2 Бориспільського РУП надійшла письмова заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки АДРЕСА_2 про те, що колишній співмешканець ОСОБА_6 відмовляється повертати належний їй автомобіль марки «SSANG YONG ACTYON» н.з. НОМЕР_2 . Будучи опитана заявниця повідомила, що з 2016 року проживала спільно з цивільним чоловіком ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 . В 2020 році вони за спільні кошти придбали автомобіль «SSANG YONG ACTYON», який був оформлений на неї. Із січня 2023 року вони перестали спільно проживати, та ОСОБА_6 продовжує користуватись їх спільним автомобілем, та відмовляється повертати його заявниці. В свою чергу опитаний по справі ОСОБА_6 пояснив, що дійсно проживав з громадянкою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 . За час проживання він за власні кошти придбав автомобіль «SSANG YONG ACTYON». Автомобіль був придбаний за генеральним дорученням, і тому при постановці автомобіля на облік в МРЕО неможливо було оформити автомобіль на нього і тому автомобіль було оформлено на ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_6 постійно користувався даним транспортним засобом. Враховуючи, що в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення, та виріщення питання розподілу спірного майна належить до компетенції судових органів влади...».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України(п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, відповідно до ст. 303 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентованою главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Для висновку про бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя має надати оцінку змісту заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року за № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 14 глави 2 розділу II Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року за № 298, при внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілою (потерпілими), дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави зробити висновок, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оцінюючи безпосередньо зміст заяви ОСОБА_5 від 13.04.2023 року, слідчий суддя вважає, що виклад змісту заяви від 13.04.2023 не дає можливості з`ясувати, які обставини можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення і про яке саме кримінальне правопорушення в ній йдеться. В заяві ОСОБА_5 прямо йдеться лише про те, що вона просить прийняти міри (при цьому, не зазначено які саме) до колишнього співмешканця, який не повертає їй автомобіль, а також без зазначення конкретної суті відповідного порушення.

Суд зазначає, що законодавство України не передбачає особливих вимог або певної форми щодо складання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, обов`язково у заяві має міститися конкретні відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) та, відповідно, прохання особи прийняти невідкладних дій щодо реєстрації даної заяви у ЄРДР та початку досудового розслідування.

Аналізуючи зміст заяви та скарги про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що в розумінні ст. ст. 2, 11 КК України вона не містить конкретних даних про вчинення діяння, яке б містило ознаки певного кримінального правопорушення та могло б бути суспільно небезпечним.

Викладені у заяві скаржника обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містять даних, що підтверджують реальність конкретних неправомірних дій, які б можливо було кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні представник скаржниці зазначала про те, що, на її думку, були підстави для реєстрації заяви у ЄРДР та початку досудового розслідування з посиланням на незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК України).

Слідчий суддя, не вдаючись до оцінки конкретних обставин та правової кваліфікації, разом з тим констатує, що відповідно до п. 1 Примітки ст. 289 КК України "Під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі".

Однак, заява від 13.04.2023 не містить будь-яких відомостей про протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у заявниці, зокрема, всупереч її волі та, відповідно, прохання (вимоги) особи вчинити дії щодо реєстрації даної заяви у ЄРДР та початку досудового розслідування.

Посилання скаржниці на те, що вона писала заяву під "під диктування працівника поліції", який "допомагав їй з написанням заяви" матеріалами справи не доведені. Натомість, виходячи зі змісту конкретно поданої заяви від 13.04.2023, на думку суду, у ній відсутні відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.

Згідно принципу публічності, закріпленого уст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Скаржник у скарзі посилається на положення статті 214 КПК України, зокрема, що особи, уповноважені на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, що в цьому випадку й було вчинено органом поліції.

Разом з тим, суд враховує, що внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є окремою конкретною дією, про що вказано у ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення діяння, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя враховує, що ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування є підставним у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Разом з тим необхідно зазначити, що наведене не позбавляє особу права звернутися із заявою про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, зазначивши виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення певного кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 304, 306-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність начальника ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 27.07.2023.

Суддя ОСОБА_1