Справа № 454/1966/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

м. Сокаль 16.05.2023 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого Відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 підозрюється в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

10.05.2023р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У клопотанні слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, немає постійного місця роботи або навчання, в минулому він неодноразово був засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень та на момент вчинення даного кримінального правопорушення перебував під домашнім арештом.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі. Зазначив підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати злочинну діяльність, переховатися від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання вказуючи на те, що його викликають у військомат для проходження військової служби.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, вважаю встановленим наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та вручено підозрюваному з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, що підтверджується останнім та його захисником.

10.05.2023р. на підставі ст.ст. 276-278 КПК України, підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

За вказаним фактом матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 03.05.2023 року ч.4 ст.185 КК України.

Вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором не необгрунтовано, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України, тому таку позицію слідчий суддя сприймає критично, оцінюючи у сукупності всі фактичні дані, які перешкоджають застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в ході розгляду слідчим суддею клопотання не встановлено, зокрема не доведено доцільність тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчим суддею береться до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні крадіжки, також береться до уваги, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На думку слідчого судді, з врахуванням вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 є можливим обрання запобіжного заходу підозрюваному виправлення та перевиховання підозрюваного без ізоляції від суспільства, що може позитивно вплинути на його перевиховання.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який забезпечить виконання покладених процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинна враховуватись тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від слідства чи правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбаченіст.194 цього Кодексу.

За результатами розгляду клопотання, з врахуванням особи підозрюваного, який виявив бажання служити Вітчизні, та вчиненого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що доцільно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на 2 місяці з покладенням на підозрюваного обов`язків, що передбаченіст.194 КПК України є достатнім та сприятиме запобіганню спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання визначити до 14.07.2023р - включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-за викликом прибувати до Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Червоноградського РУП ГУНП у Львівській області;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- зобов`язати підозрюваного з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_2 за повісткою на відправку.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному та іншим учасникам справи негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Сокальського відділу Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1