УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року

м. Київ

справа № 623/3801/21

провадження № 51-4212впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження № 0000112 (справа № 623/3801/21) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник просить направити указане вище кримінальне провадження з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Захисник ОСОБА_5 , обґрунтовуючи клопотання, зазначає про наявність виключних обставин для направлення кримінального провадження до іншого суду з огляду на те, що учасники кримінального провадження, а саме обвинувачений, потерпіла та свідки проживають у межах територіальної юрисдикції Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, територіальну підсудність справ якого змінено на Дзержинський районний суд м. Харкова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 20 квітня 2023 № 399/0/15-23.

Учасників судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання.

Перевіривши наведені обґрунтування, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до положень абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Щодо доводів захисника про наявність виняткових обставин колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.

Із обґрунтувань клопотання не вбачається, зокрема необхідної умови для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, визначеної абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК, а саме проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків у межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова. Отже необґрунтованими є твердження захисника щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження, на підставі положень абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, до згаданого вище районного суду м. Харкова.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що, за змістом положень абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, для забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження воно може бути передано до іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, тобто передбачено врахування місця проживання лише зазначених осіб під час вирішення питання про направлення провадження саме до того суду, в межах територіальної юрисдикції якого вони проживають.

Ураховуючи викладене, зміна територіальної підсудності справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (на під`юрисдикційній території якого, за твердженням захисника, проживають обвинувачений, потерпіла та свідки) на Дзержинський районний суд м. Харкова не може слугувати підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду не встановила виняткових випадків для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 до Дзержинського районного суду м. Харкова і не вбачає визначених у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , про направлення кримінального провадження № 0000112 (справа № 623/3801/21) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 171 Кримінального кодексу України, з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Дзержинського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3