Справа № 165/2619/23
Провадження № 1-кс/165/917/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою,одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальному провадженні №0000654 від 29.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, близько 10 години 30 хвилин 29 липня 2023 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, умисно, наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину голови ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого ОСОБА_8 впав на асфальтне покриття дороги, отримавши тілесні ушкодження, які були небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді: внутрішньомозкового крововиливу в обидві півкулі, забій головного мозку, та був госпіталізований до реанімаційного відділення КНП «Нововолинська ЦМЛ».

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 29.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000654, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України.

29.07.2023 року о 16:25 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

29.07.2023 року слідчим СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_10 , ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК Україн

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом огляду місцевості;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про високу суспільну небезпеку останнього та те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а тому, у досудового слідства наявні підстави для твердження про існування ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою молодого віку, без офіційного працевлаштування, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про високу суспільну небезпеку останнього та те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про те, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що перебуваючи на свободі та не будучи обмеженим у спілкуванні та пересуванні ОСОБА_6 , з високою вірогідністю буде мати можливість незаконно впливати на потерпілого, а також свідків, із якими не проведені усі необхідні слідчі дії, оскільки знає район проживання вказаних осіб, а також може примусити давати неправдиві покази чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду, враховуючи родинні зв`язки із частиною свідків.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, перешкоджати збору відомостей, які характеризують його особу, вчинити інші дії з метою затягування слідства та судового розгляду.

Слідчий зазначає, що вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:

наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких;

у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий вважає, що підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосовано до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за нього поручитись. Домашній арешт не може бути застосовано, у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , враховуючи санкцію покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має намір та можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали,просили його задоволити з підстав, викладених у ньому.

На обґрунтування існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п.1,3,4, ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначив, що існує ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також зазначає, що існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у провадженні та ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, мотивуючи тим, що заявлені у клопотанні ризики є не доведеними в суді. При цьому вказують, що у підозрюваного відсутній умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які описані у клопотанні, і не підтверджені медичними документами, а відтак правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, є попередньою. З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та підтверджені досудовим розслідуванням доказами стосовно поведінки підозрюваного після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема надання першої медичної допомоги? піклування щодо його стану до прибуття медиків, вважають, що немає підстав стверджувати про існування ризику, зокрема незаконного впливу на потерпілого та свідків. Зазначають, що підозрюваний є військовозобов?язаним? має міцні соціальні зв`язки за постійним місцем проживання, де проживає з сім?єю, виховує та утримує неповнолітню дитину 2020 року народження, має на утриманні неповнолітню дочку - 2008 року народження, тривалий час займається волонтерською діяльністю, пов`язаною з ремонтом військової автомобільної техніки. Раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, доказів притягнення його до адміністративної відповідальності, органом досудового розслідування до клопотання не надано. З огляду на викладене, просять відмовити у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і прийняти рішення про застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали надані на підтвердження клопотання, а також дослідивши докази сторони захисту, беручи до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують підозру у вчиненні злочину проти життя та здоров?я особи, а також беручи до уваги, що прокурором доведено існування на даний час ризику, передбаченого п.4 ч.1, ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що його можливо убезпечити більш м`яким запобіжним заходом і не знаходить правових підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , найсуворішого запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Об`єктивно оцінивши наведене, беручи до уваги встановлені під час розгляду обставини,що враховуються при обранні запобіжного заходу і передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду встановлено, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та утримує двох неповнолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. ОСОБА_6 є військовозобов`язаним, стосовно нього, з огляду на вік, діє заборона на виїзд за кордон, він тривалий час займається волонтерською діяльністю, пов`язаною з ремонтом військової техніки, що підтверджено письмовими доказами, наданими стороною захисту. До клопотання додано довідку лікаря про освідування підозрюваного на стан алкогольного сп`яніння станом на 16.00 29.07.2023, а з матеріалів кримінального провадження вбачається, що подія мала місце о 10 год.30 хв. 29.07.2023. Доводи сторони захисту стосовно вживання підозрюваним алкоголю після конфлікту з потерпілим, не спростовані стороною обвинувачення, а тому ця обставина підлягає доказуванню під час досудового розслідування.

Слідчий суддя також зазначає, що сама тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному з огляду на санкцію статті обвинувачення, не може слугувати підставою для обрання підозрюваному найсуворішого виду запобіжного заходу, а тому, з врахуванням наведених вище встановлених під час розгляду клопотання обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя приймає рішення про відмову в задоволенні клопотання та вважає, що ризик, передбачений п.4 ,ч.1 ст.177 КПК України, можливо убезпечити більш м?яким запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

У клопотанні слідчого не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, оскільки будь-яких даних щодо негативної характеристики та поведінки ОСОБА_6 , матеріали клопотання не містять. Натомість матеріалами підтверджується, що він раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, є військовозобов`язаним та позитивно характеризується.

Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

На переконання слідчого судді, з урахуванням даних особи підозрюваного, вірогідність ухилення ним від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку із чим стосовно ОСОБА_6 доцільним є застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту. Таке рішення буде відповідати вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

А тому, слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити, при цьому слідчий суддя обирає підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим застосування до нього саме такого запобіжного заходу, як домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки сторона обвинувачення в достатньому обсязі довела обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000654 від 29.07.2023, відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

На цей же період, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

2) не залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для поїздок за кордон;

5) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 встановити з 31 липня 2023 року по 30 вересня 2023 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 передати для виконання до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за його місцем проживання - АДРЕСА_1

Згідно ч.4 ст.181 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_17