Справа № 638/4851/23
Провадження № 1-кс/638/990/23
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001308, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ізюмського РУП лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 22.05.2023, в період часу з 22:45 до 23:26 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: речовину ззовні схожу на трубчастий порох, яка міститься в двох матерчастих мішках з маркуванням БН-546, 152-Д20, 326г, та Б-546У, 152-Д20/ 2СЗ, 590, які було запаковано до мішку білого кольору та скріплено біркою та підписами понятих.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено, що до чергової частини Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом скоєння у нього крадіжки мобільного телефону марки «Redmi 10c» коли він перебував за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі письмової згоди власника домоволодіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 травня 2023 року в період часу з 22:45 до 23:26 було проведено огляд місця події за адресою:АДРЕСА_1 , щодо встановлення місця знаходження викраденого майна. Під час проведення огляду місця події в коридорі будинку, було виявлено та вилучено: речовину ззовні схожу на трубчастий порох, яка міститься в двох матерчастих мішках з маркуванням БН-546, 152-Д20, 326г, та Б-546У, 152-Д20/ 2СЗ, 590, які було запаковано до мішку білого кольору та скріплено біркою та підписами понятих.

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 23.05.2023 вилучена речовина та мішки було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор, ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати клопотання у її відсутність.

Власник майна, в судове засідання також не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Неприбуття в судове засідання слідчого, прокурора, іншого власника майна, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст.172КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Крім того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначенихст. 174 КПК України.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи, приходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

СВ слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено, що до чергової частини Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом скоєння у нього крадіжки мобільного телефону марки «Redmi 10c» коли він перебував за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі письмової згоди власника домоволодіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 травня 2023 року в період часу з 22:45 до 23:26 було проведено огляд місця події за адресою:АДРЕСА_1 , щодо встановлення місця знаходження викраденого майна. Під час проведення огляду місця події в коридорі будинку, було виявлено та вилучено: речовину ззовні схожу на трубчастий порох, яка міститься в двох матерчастих мішках з маркуванням БН-546, 152-Д20, 326г, та Б-546У, 152-Д20/ 2СЗ, 590, які було запаковано до мішку білого кольору та скріплено біркою та підписами понятих.

Постановою слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 23.05.2023 вилучена речовина та мішки було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані предмети мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнання речовим доказом може сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст.ст. 168 ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватись також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч. 1 ст. 167 КПК України), а й іншим особам.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказане вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001308, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 22.05.2023, в період часу з 22:45 до 23:26 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: речовину ззовні схожу на трубчастий порох, яка міститься в двох матерчастих мішках з маркуванням БН-546, 152-Д20, 326г, та Б-546У, 152-Д20/ 2СЗ, 590, які було запаковано до мішку білого кольору та скріплено біркою та підписами понятих.

Визначити місцем зберігання камеру схову Ізюмського РУП за адресою: Харківська область, м. Ізюм, площа Садова 18/75.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1