КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8370/21 Провадження № 11-кп/824/2463/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000920 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє:

- 04 червня 2014 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки; ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року скасовано іспитовий строк з направленням в місця позбавлення волі на п`ять років; звільнений по відбуттю покарання 11 лютого 2019 року,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 просять вирок Оболонського районного суду міста Києва від 16 грудня 2022 року скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч 3 ст. 185 КК України та звільнити його з-під варти в залі суду.

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 16 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період з 19 квітня 2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії до обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено та стягнено з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії матеріальну шкоду в розмірі 32 969,00 грн.

Вироком також вирішене питання щодо речових доказів та про стягнення процесуальних витрат.

За доводами апеляційної скарги з доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 непогоджується із вироком.

Зазначає, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення він не вчиняв, більше того, стан його здоров`я не дозволяв фізично відкрити металевий люк колодязя та відрізати кабель.

Обвинувачений вказує на те, що суд у вироку не міг посилатись на наявність у нього судимостей за 2010 та за 2012 роки, оскільки покарання за вказані кримінальні правопорушення він відбув, тому вважає, що судимість за них погашена.

Також апелянт вважає, що суд не надав належної оцінки його стану здоров`я та наявності у нього тяжких захворювань.

ОСОБА_6 зазначає, що кримінальне провадження щодо нього сфальсифіковане, при цьому свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що участі у слідчих діях не приймав, ніякого кабелю на місці події він не бачив.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 зазначає, що не погоджується із висновками суду, вважає, що стороною обвинувачення не було надано достовірних, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_6 ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Апелянт звертає увагу на те, що стороною обвинувачення не було надано жодного прямого доказу, який би вказував на причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, які і не свідчить про це сукупність досліджених судом доказів.

Щодо протоколів огляду місця події від 19 квітня 2021 року, то захисник зазначає, що вони дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення, однак не свідчать про його вчинення саме ОСОБА_6 .

Щодо протоколу затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, то він також не вказує на причетність обвинуваченого до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Захисник вказує також на те, що наявний в матеріалах справи висновок експерта від 29 вересня 2022 року містить істотні неточності, зокрема, експертом не було надано однозначної відповіді щодо предмету, яким було зроблено від`єднання відрізків кабелів, також не встановлено, який кінець кабелю був відрізаний особою, що в чинила кримінальне правопорушення та який здійснено експертом-криміналістом.

Щодо дефектного акту від 19 квітня 2021 року та довідки про вартість викраденого, то вони лише вказують на факт спричинення матеріальних збитків.

Також показання свідків не є логічними та послідовними, зокрема свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказують, що виклик на пульт охорони після спрацювання сигналізації надійшов близько 05 год. 00 хв., що не узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_12 та формулюванням обвинувачення, де зазначено, що подія мала місце о 04 год. 10 хв.

При цьому, захисник звертає увагу на те, що жоден із допитаних судом свідків не був безпосереднім очевидцем того, як ОСОБА_6 проникає у телекомунікаційний колодязь, а лише були очевидцями подій, що стались після проникнення та від`єднання кабелів.

В той же час, апелянт зазначає, що показання ОСОБА_6 є узгодженими, послідовними та свідчать про те, що обвинувачений не причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому перебував ОСОБА_6 поряд з місцем вчинення кримінального правопорушення по власним справам, з метою збору та фасування макулатури.

Щодо цивільного позову, то захисник вважає, що потерпілим у кримінальному провадженні не було доведено факт завдання матеріальної шкоди саме на суму 32 969,00 грн, оскільки надані докази свідчать лише про ймовірну вартість матеріалів та робіт.

При цьому, до цивільного позову не було надано ані актів виконаних робіт, ані відповідних рахунків на оплату таких робіт, тому заявлений цивільний позов є безпідставним та не підтверджується належними та допустимими доказами.

В запереченнях на апеляційні скарги представник ОСОБА_13 в інтересах потерпілого АТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії АТ «Укртелеком» зазначає, що вирок суду є обґрунтованим законним та мотивованим, в той час як подані апеляційні скарги є безпідставними.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2021 року приблизно о 04:10 ОСОБА_6 перебував за адресою: м. Київ, проспект Рокоссовського, буд. 3-б, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, реалізуючи який цього ж дня у той же час у тому ж місці ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів з метою особистого збагачення шляхом зсуву кришки за допомогою дерев`яної драбини проник до телекомунікаційного колодязя у місті Києві (просп. Рокоссовського, 3б), що належить Публічному акціонерному товариству «УКРТЕЛЕКОМ» (далі - ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ»), де знаходяться телефонні комунікації, та за допомогою принесених з собою інструментів відрізав кабель телефонного зв`язку марки «ТПП 100х2х05», загальною довжиною 32 м, який належить ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ». Після цього, ОСОБА_6 , виліз із телекомунікаційного колодязя, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не мав можливості розпорядитися викраденим майном та був затриманий в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Внаслідок вчинення злочину ОСОБА_6 міг спричинити ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» () майнову шкоду на загальну суму 6 583,36 грн.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційних скарг заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На думку колегії суддів, ухвалюючи вирок про винуватість ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Вирок суду містить формулювання обвинувачення, яке визнане доведеним на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, аналіз всіх доказів, наданих сторонами кримінального провадження та мотиви і підстави його ухвалення.

Оскаржуючи вирок суду, захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б свідчили про те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення було вчинене саме обвинуваченим. Однак колегія суддів не погоджується з такими доводами.

Відповідно до вироку, в ньому суд навів докази, досліджені під час судового розгляду, дав їм відповідну оцінку, та посилаючись на норми матеріального права, практику Верховного Суду, навів належні та достатні мотиви та підстави ухвалення обвинувального вироку.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що показання свідків містять неточності та суперечності, зокрема, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині, що стосується часу, коли відбулась подія кримінального правопорушення, однак такі доводи колегія суддів вважає безпідставними.

Із матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції обидва свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які, на час вчинення кримінального правопорушення працювали охоронцями в ТОВ «Охоронний Холдінг», показали, що отримали сповіщення від працівника пульту централізованого спостереження про спрацювання адресної сигналізації на об`єкті по проспекту Рокосовського, 3Б у місті Києві (шафа Укртелекому) 19 квітня 2021 року близько 05:00 ранку та здійснили виїзд на місце події. Крім того, вказані свідки показали, що прибувши на місце події, виявили відкритий телекомунікаційний люк в середині якого перебував ОСОБА_6 , також вказали, що біля поверхні колодязя знаходились відрізи кабелів.

При цьому, у формулюванні обвинувачення вказано, що подія мала місце 19 квітня 2021 року о 04:10.

Так, колегія суддів вважає, що показання вказаних свідків не містять неточностей чи суперечностей та їх показання, зокрема і щодо часу вчинення кримінального правопорушення, в повному обсязі узгоджуються, як між собою так із викладеним у обвинувальному акті формулюванням обвинувачення, а також з іншими наявними в справі доказами.

Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи ОСОБА_6 про те, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив, що участі у слідчих діях не приймав, ніякого кабелю на місці події він не бачив.

Із досліджених апеляційним судом показань свідка ОСОБА_9 , наданих у суді першої інстанції, вбачається, що свідок підтвердив, що був запрошений працівниками поліції понятим під час проведення огляду місця події, також вказав на ОСОБА_6 , як на особу, у якої працівники поліції у його присутності вилучали певні речі, зокрема, ножовку, кусачки, провід та інше.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що усі свідки, допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України.

При цьому, всі свідки, будучи приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, повідомили, що неприязних стосунків з обвинуваченим не мають, отже, жодних причин оговорювати або казати неправду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у свідків не було.

Не вказали таких обставин також і сторона захисту в апеляційних скаргах.

На думку колегії суддів, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 є належними доказами та правильно прийняті судом як допустимі. Крім того, ці докази оцінені судом в сукупності з іншими доказами, наданими йому на підтвердження винуватості обвинуваченого.

Також під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту був досліджений висновок експерта від 29 вересня 2022 року № СЕ-19/111-22/39462-ТР.

Так відповідно до вказаного висновку експертом було встановлено, що від`єднання наданих на дослідження кабелів зі сторони, що була обклеєна прозорою клейкою стрічкою, здійснено в результаті відрізу ручним інструментом з однією загостреною ріжучою кромкою. Від`єднання наданих на дослідження фрагментів кабелів зі сторони, що не була обклеєна прозорою клейкою стрічкою, здійснено в результаті розпилу ручним інструментом з однією прямолінійною зубчастою ріжучою кромкою. Від`єднання наданих на дослідження фрагментів кабелів зі сторони, що була обклеєна прозорою клейкою стрічкою, здійснена не наданою на дослідження пилкою. Від`єднання наданих на дослідження фрагментів кабелів зі сторони, що не була обклеєна прозорою клейкою стрічкою, здійснено предметом по типу наданої на дослідження пилки.

Таким чином, експертом було встановлено, що в обох відрізках наданих йому на дослідження кабелів одна сторона була від`єднана за допомогою предмету, якого не було надано експерту на дослідження, а інша сторона предметом за типом наданої на дослідження пилки, вилученої у ОСОБА_6 .

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції висновок експерта від 29 вересня 2022 року № СЕ-19/111-22/39462-ТР обґрунтовано визнано належним та допустимим доказом, при цьому будь - яких суперечностей, про які зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегією суддів виявлено не було.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно, всебічно і об`єктивно досліджені фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених доказів, яким суд дав належну оцінку як з точки зору належності, допустимості та достовірності, так і в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийнято законне рішення про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Щодо доводів обвинуваченого про те, що суд у вироку не міг вказувати про наявність у нього судимостей, оскільки він відбув покарання за вказаними вироками, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається із матеріалів справи за всіма зазначеними судом у вироку вчиненими ОСОБА_6 кримінальними правопорушеннями, строки погашення судимості переривались та не сплинули.

Таким чином, при призначенні покарання, суд правильно врахував наявність у ОСОБА_6 судимостей.

В апеляційній скарзі захисник також вказує на те, що потерпілим у кримінальному провадженні не було доведено факт завдання матеріальної шкоди саме на суду 32 969 гривень, оскільки до цивільного позову не було додано актів виконаних робіт та відповідних рахунків на оплату таких робіт.

Однак, такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на підтвердження розміру завданих матеріальних збитків цивільним позивачем було надано локальний кошторис на будівельні роботи № 5-1-1 на відновлення телефонних кабелів ТППеп 10х2х0,5 та ТППеп 200х2х0,5 внаслідок крадіжки за адресою: АДРЕСА_2 лінійні споруди, який було складено на підставі дефектного акту № 010-0421-327ДМД01 від 19 квітня 2021 року та довідки про вартість викраденого, знищеного або зловмисно пошкодженого майна та перебування його на балансі від 19 квітня 2021 року.

Таким чином, розмір завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди судом першої інстанції був обґрунтовано встановлений на підставі належних доказів.

Щодо рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі, то колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 16 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4