КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 23 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року,

за участі: представника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Дніпропетровській області, а саме:

№ з/пКадастровий номерПлоща, гаВласник земельної ділянки (орендодавець)
0:01:002:00277,7745ОСОБА_7
0:01:042:01867,86ОСОБА_8
0:01:007:00967,02ОСОБА_9
0:01:001:00116,97ОСОБА_10
0:01:151:00267,056ОСОБА_11
0:02:001:00948,44ОСОБА_12
0:01:007:00917,02ОСОБА_13
0:01:029:01636,99ОСОБА_14
0:01:039:02857,77ОСОБА_15
00:01:042:01817,95ОСОБА_16
00:01:027:02327,36ОСОБА_17
00:01:027:02317,35ОСОБА_17
00:01:005:00446,98ОСОБА_18
00:01:007:01157,02ОСОБА_19
00:01:001:00136,97ОСОБА_20
00:01:001:00086,97ОСОБА_21
00:01:027:02177,1ОСОБА_22
00:01:027:02187,1ОСОБА_22
00:01:007:00907,02ОСОБА_23
00:01:007:01177,02ОСОБА_24
00:01:027:02057,46ОСОБА_25
00:01:004:03063,58ОСОБА_26
00:01:004:00331,5ОСОБА_27
00:01:040:03072,5258ОСОБА_28
00:01:001:00096,97ОСОБА_21
00:01:151:00317,0558ОСОБА_29
00:01:027:02287,39ОСОБА_30
00:01:019:01276,9371ОСОБА_31
00:01:040:03058,45ОСОБА_32
00:01:007:00977,02ОСОБА_9
00:01:007:01017,02ОСОБА_33
00:01:004:00341,5ОСОБА_34
00:01:006:00756,94ОСОБА_35
00:01:040:02987,57ОСОБА_36
00:01:001:00206,97ОСОБА_37
00:01:007:01147,02ОСОБА_38
00:01:042:01787,86ОСОБА_39
00:01:151:00297,0558ОСОБА_40
00:01:040:03082,5258ОСОБА_41
00:01:027:02267,64ОСОБА_42
00:01:007:01167,02ОСОБА_43
00:01:027:02197,1ОСОБА_44
00:01:027:02207,1ОСОБА_45
00:01:028:01737,08ОСОБА_34
00:01:040:03062,5258ОСОБА_46
00:01:040:02958,19ОСОБА_47
00:01:019:01266,94ОСОБА_31
00:01:039:02887,77ОСОБА_48
00:01:001:00153,48ОСОБА_49
00:03:002:00011,5ОСОБА_50
00:01:037:02497,6186ОСОБА_51
00:01:007:00957,02ОСОБА_52
00:01:019:01236,94ОСОБА_53
00:01:027:02107,1ОСОБА_50
00:01:027:02067,4ОСОБА_54
00:01:027:02297,32ОСОБА_55
00:01:027:02217,1ОСОБА_45
00:01:005:00436,98ОСОБА_56
00:01:005:00426,98ОСОБА_57
00:01:027:02307,33ОСОБА_58
00:01:027:02037,64ОСОБА_59
00:01:042:01857,88ОСОБА_60
00:01:027:02247,64ОСОБА_61
00:01:037:02483,81ОСОБА_51
00:01:037:02473,81ОСОБА_51
00:01:019:01256,94ОСОБА_62
00:01:037:02507,61ОСОБА_51
00:01:006:00826,94ОСОБА_63
00:01:151:00247,056ОСОБА_64
00:01:019:01206,94ОСОБА_65
00:01:151:00307,0558ОСОБА_66
00:01:002:00245,3788ОСОБА_67
00:01:007:01137,02ОСОБА_68
00:01:029:01536,99ОСОБА_69
00:01:002:00232,3788ОСОБА_70
00:01:002:00268,0685ОСОБА_71
00:01:001:00216,9701ОСОБА_72

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ»,подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Представник вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На переконання представника, твердження прокурора, зазначені у клопотанні, є недостовірними, оскільки всі 77 земельних ділянок, на які накладено арешт, перебувають у користуванні ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ».

Зауважує, що ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» не укладало з ТОВ «РЕГУЛ АГРО» будь-яких угод щодо спірних земельних ділянок, а право користування такими ділянками у ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» виникло на підставі угод, укладених безпосередньо з фізичними особами - власниками цих земельних ділянок, зазначених в оскаржуваній ухвалі.

Зазначає, що відповідні договори оренди вилучені у ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» в ході проведених обшуків в рамках цього кримінального провадження, що унеможливлює надання суду їх копій в якості доказів.

Стверджує, що між ТОВ «РЕГУЛ АГРО» та ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» не існує будь-яких судових спорів щодо правомірності набуття ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» у користування вказаних земельних ділянок, а також не існує таких судових спорів у ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» і з власниками цих ділянок. Крім цього, зауважує, що ТОВ «РЕГУЛ АГРО» не оскаржувало в установленому порядку укладені угоди щодо припинення права користування земельними ділянками.

Вважає, що ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» не здійснювало будь-яких дій, спрямованих на позбавлення права власності на арештовані земельні ділянки, а ТОВ «РЕГУЛ АГРО» не було і не є власником земельних ділянок, у зв`язку з чим твердження правоохоронних органів про необхідність збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є незаконними.

На переконання представника, внаслідок арешту фактично заблоковано здійснення ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» господарської діяльності на земельних ділянках, позбавлено підприємство можливості отримувати прибуток та сплачувати з нього оренду за користування цими земельними ділянками, що в подальшому може призвести до неплатоспроможності товариства.

Зазначає, що основним видом діяльності ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» є вирощування сільськогосподарських культур, а під арешт потрапило понад 500 гектарів земельних площ, внаслідок чого товариство не може здійснювати свою господарську діяльність на більш, ніж половині ділянок.

Зауважує, що твердження про набуття арештованого майна кримінально-протиправним шляхом є незаконним та безпідставним, оскільки не існує жодного спору по жодній із перелічених ділянок щодо законності отримання їх в користування ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ», а рішення про передачу їх в оренду приймалися безпосередньо власниками.

На переконання представника, визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у кримінальному провадженні не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього, а постанова про визнання речовими доказами є формальною та не містить даних про відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за допомогою відеоконференцзв`язку, однак з технічних причин встановити відеоконференцзв`язок не виявилось можливим. Зважаючи на викладене, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 25 березня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000450 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 206-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТОВ «РЕГУЛ АГРО» ОСОБА_73 , будучи службовою особою, в період з 22 квітня по 21 травня 2019 року вчинив дії щодо невиконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2019 року у справі № 904/611/19, що заподіяло істотної шкоди інтересам юридичної особи.

Крім цього, виявлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_74 , підробили додаткові угоди оренди земельних ділянок між фізичними особами та ТОВ «РЕГУЛ АГРО» шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей щодо підпису таких угод директором вказаного товариства.

Також встановлено, що директор ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ» ОСОБА_73 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, протиправно заволодів майном ТОВ «РЕГУЛАГРО» шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, що заподіяло велику шкоду.

Так, у ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період з липня 2020 року по червень 2021 року 77 земельних ділянок площею 507,3532 гектарів, які перебували у користуванні ТОВ «РЕГУЛ АГРО», стали предметом протиправного заволодіння шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів та викрадених печаток, вчиненого службовими особами ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ».

21 вересня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на вищевказані 77 земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000450 про накладення арешту на вищевказані 77 земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Дніпропетровській області, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_75 від 06 вересня 2021 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а також встановлення обмежень у вигляді заборони розпорядження та користування майном, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що арешт майна призводить до порушення господарської діяльності Товариства, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що хоча застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі власника майна, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищевказані 77 земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Дніпропетровській області, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000450 на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в Дніпропетровській області, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «ІВЕНТ СЕРВІС СІСТЕМ»,- без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/50406/21-к Справа №11-сс/824/483/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції: ОСОБА_76 Доповідач: ОСОБА_1