Справа № 508/677/23
Номер провадження 1-кп/508/46/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР 12.06.2023 року за № 0000349 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснопілля Березівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, укладену 06.07.2023 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

12.08.2022, приблизно о 16:00 год., ОСОБА_5 під час перебування за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , 19.08.2022 о 12:30 год., під час перебування за місцем мешкання, розташованого за вищевказаною адресою висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою.

Крім того, ОСОБА_5 , 20.08.2022, о 22:00 год., під час перебування за місцем мешкання, розташованого за вищевказаною адресою висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою.

Постановами Миколаївського районного суду Одеської області від 31.08.2022 (справа №508/575/22) та 13.09.2022 (справа №508/575/22) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 належних висновків не зробив та вчинив домашнє насилля психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме 04.04.2023, о 21:45 год. висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_5 , було винесено терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_5 строком 10 діб з 23:00 год. 04.04.2023 по 23:00 год. 14.04.2023.

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 13.04.2023 (справа №508/271/23) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У продовження своєї протиправної діяльності, незважаючи на заборонний припис, 11.04.2023, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_5 під час перебування за місцем мешкання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою.

Постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 26.04.2023 (справа №508/313/23) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У продовження своєї протиправної діяльності, 11.06.2023 приблизно о 22:08 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку по відношенню до співмешканки в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство.

12.06.2023 до чергової частини Березівського РВП ГУНП в Одеській області звернулася ОСОБА_4 з приводу систематичного домашнього насильства зі сторони свого співмешканця ОСОБА_5 з яким вона співмешкає з 2020 року.

Як вбачається з вищевказаного, кожного разу окремо, а саме: 12.08.2022. о 16:00 год., 19.08.2022, о 12:30 год., 20.08.2022, о 22:00 год., 04.04.2023, о 21:45 год., 11.04.2023, приблизно о 18:00 год. та 11.06.2023, приблизно о 22:08 год., ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер протиправних дій, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , психологічне насильство, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя словесних образ, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні її гідності, погрозах фізичної розправи, що призвело до її психологічних, моральних страждань в результаті неправомірних дій відносно неї, що виявилось у формі зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, якості життя внаслідок скоєння правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного, фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, передбачене ст. 126-1 КК України.

06.07.2023 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, за ініціативою потерпілої, укладено угоду про примирення.

Згідно із даною угодою потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у вигляді громадських робіт на строк двісті годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, не заперечував з приводу затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Потерпіла також просила вказану угоду затвердити. Підтвердила, що діє добровільно, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди обов`язки. Підтвердив, що укладення угоди було добровільним.

Захисник обвинуваченого просила угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст. 126-1 КК України.

Судом, встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст прав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання. Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання, не встановлено.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі відсутні, кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 370, 371, 374, 473-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 06.07.2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000349 від 12.06.2023 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді громадських робіт на строк двісті (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1