Справа № 738/526/23
№ провадження 1-в/738/48/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що він засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року за ч.1, 2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю. Строк відбування покарання обчислюється з 10 лютого 2019 року. Перебуваючи в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» порушень не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. З 15 квітня 2020 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)», де розпорядок дня виконує, дотримується вимог встановленого порядку відбування покарання, за весь час відбування отримав лише одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, перебував на профілактичних обліках, на даний час знятий з усіх обліків, працевлаштований на швейній дільниці підприємства установи виконання покарань, залучається до виконання робіт з благоустрою установи, бере активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах, до виконання яких ставиться сумлінно, за що отримав одне заохочення, відвідує заходи виховного характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них позитивно, залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», яку виконує за планом, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся. Враховуючи викладене, засуджений просить застосувати до нього пільгу, передбачену ст.81 КК України.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки не підтверджено належними доказами, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року за ч.1, 2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 вересня 2020 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 10 лютого 2020 року змінено в частині засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.309 КК України. Дії ОСОБА_2 з ч.2 ст.309 КК України перекваліфіковані на ч.1 ст.309 КК України, в іншій частині судові рішення залишені без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 10 лютого 2019 року.

Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого, вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 14 лютого 2019 року.

За час перебування в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» режим тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень та заохочень не мав, до суспільно корисної праці не залучався.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 15 квітня 2020 року, де за час відбування покарання дотримується вимог встановленого порядку відбування покарання під контролем, розпорядок дня виконує, з 04 травня 2020 року по 05 травня 2021 року перебував на профілактичному обліку, як засуджений, який схильний до суїциду, а з 09 вересня 2022 року по 10 лютого 2023 року перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання. На підставі договору цивільно-правового характеру №20 від 16 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року був залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, до поставлених перед ним завдань та покладених на нього обов`язків ставився байдуже. На підставі договору цивільно-правового характеру №172 від 01 лютого 2023 року на даний час засуджений залучений до суспільно корисної праці на швейній дільниці підприємства, до поставлених завдань ставиться задовільно. Залучається до виконання робіт з благоустрою установи, бере активну участь у ремонтно-відновлювальних роботах. Заходи вихованого та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно. Залучений до програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», яку реалізовує за планом.

З довідки про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджений ОСОБА_2 за весь час відбування покарання в місцях позбавлення волі отримав одне заохочення та одне стягнення. Зокрема, 14 липня 2022 року засуджений отримав стягнення у вигляді суворої догани за зберігання забороненого предмету (мобільного телефону), яке на даний час погашене в установленому законом порядку, а 14 березня 2023 року отримав заохочення за активну участь у ремонтно-відновлюваних роботах та виконання робіт з благоустрою установи.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №4 від 17 лютого 2023 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення, рішення прийнято одноголосно. На час розгляду питання про погодження застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.81 КК України, встановлено, що останній 14 липня 2022 року отримав стягнення за зберігання забороненого предмету, яке погашено у встановленому законом порядку, на підставі договору цивільно-правового характеру від 16 лютого 2022 року по 31 січня 2023 року працював на швейній дільниці підприємства установи, до роботи ставився байдуже, не заохочувався, перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання.

Засуджений був ознайомлений з вищевказаним рішенням комісії та порядком його оскарження, рішення не оскаржував.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, складеного щодо ОСОБА_2 , з використанням матеріалів особової справи та підсистеми «КАСАНДРА», отриманим внаслідок аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений отримав 62 бали, що вказує на те, що він став на шлях виправлення (довів свого виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради №21 (протокол №8 від 28 квітня 2023 року), остання, виходячи з характеристики засудженого, наданої Менською ВК (№91), погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Отже, з положень статті 81 КК України вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок суду про те, що засуджений довів своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймі протягом значної частини цього строку.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що поведінка засудженого за весь час відбування покарання в ДУ «Менська виправна колонія (№91)» не завжди була сумлінною, оскільки останній вимог встановленого порядку відбування покарання дотримується під контролем, за зберігання забороненого предмету отримав стягнення, перебував на профілактичних обліках засуджених, які схильні до суїциду та до вчинення злісного порушення встановленого порядку відбування покарання, з якого був знятий лише 10.02.2023, прибувши до установи виконання покарань 15 квітня 2020 року виявив бажання працювати лише в 2022 році, а саме був залучений до суспільно корисної праці на швейну дільницю підприємства згідно з договором цивільно-правового характеру №20 від 16.02.2022, однак до роботи ставився байдуже, на даний час продовжує працювати на швейній дільниці підприємства, до роботи відноситься задовільно.

Також в матеріалах особової справи містяться відомості про те, що на попередніх комісіях установи протоколом №3 від 12 лютого 2021 року та протоколом №3 від 15 лютого 2022 року ОСОБА_2 було відмовлено в застосуванні пільг, передбачених статтями 100 та 101 КВК України та статтею 82 КК України оскільки засуджений відповідно не стає та не став на шлях виправлення. Членами комісії рішення приймалися одноголосно.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, проте такої «бездоганної» поведінки засудженого протягом строку відбування покарання, судом не встановлено.

Відсутність на даний час діючих стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки погашення та зняття стягнень має важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої ст. 81 КК України, таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями ст. 107 КВК України.

Щодо рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, то суд вважає необхідним зазначити про те, що рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і також не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

З приводу висновку щодо ступеня виправлення засудженого, відповідно до якого засуджений ОСОБА_2 отримав 62 бали, то, на думку суду, такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позитивні зміни в поведінці засудженого, дотримання ним розпорядку дня, відсутність діючих стягнень свідчать про те, що останній лише стає на шлях виправлення, але не доводять його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку про передчасність заявленого клопотання, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_2 , а також переконливі дані про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 08 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1