Справа № 199/7046/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

представник потерпілого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі відеоконференції обвинувальний акт за кримінальним провадженням №0000864 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки обвинуваченого повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого злочину, тому він може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник заперечували проти задоволення клопотання, звернувшись до суду з власним клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт проти чого прокурор та представник потерпілого заперечував.

Вирішуючи заявлені клопотання суд враховує наступне.

Статтею 183 КПК України зазначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є умисним тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, за який у разі доведеності його вини, обвинуваченому може загрожувати покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

Щодо суспільної небезпеки, суд приходить до висновку, що такий злочин має високий ступінь суспільної небезпеки.

На думку суду вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та велика суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим переховування обвинуваченого, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Також суд враховує, що СУ ГУНП в Харківській області завершено досудове розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255-3 КК України, за фактом звернення до особи за вчиненням злочинного впливу. Обвинувальний акт за даним кримінальним провадженням спрямовано до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Крім того, на теперішній час не допитано неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , тому ризик впливу на неповнолітнього свідка залишається до моменту отримання судом від свідка показів під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Суд погоджується з захисником про наявність позитивних даних які характеризують особу ОСОБА_6 , разом з тим вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 193, 194, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, строк тримання під вартою до 27 липня 2023 року включно, без визначення застави, у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту, щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання, - керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1