ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1170/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1337/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, п.5 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002204 від 20.11.2020 за частиною 2 статті 15 пунктом 5 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року задоволено клопотання прокурора, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 08.10.2023 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений посилається на те, що прокурором, відповідно до положень статті 199 КПК України, не було надано йому та захисникові копії клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вказує, що у заявленому клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не надано жодного доказу існування ризиків якими він обґрунтовує клопотання.

Апелянт зазначає, що він не намагався перешкоджати слідству, переховуватись від суду і не є суспільно небезпечною особою. Раніше він не був судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину, малолітнього сина, постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем роботи та ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Крім цього обвинувачений вказує на наявність у нього тяжких захворювань, що унеможливлює його тримання під вартою, та необхідність обстеження у лікарів та лікуванні.

Також обвинувачений посилається на те, що у нього відсутні будь-які можливості знищити, спотворити або сховати докази та документи у даному кримінальному провадженні, оскільки він не має до них доступу.

Щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків, обвинувачений звертає увагу, що у прокурора відсутні докази щодо здійснення ним залякування, підкупу, вмовляння, погроз або шантажу чи залучення інших осіб для скоєння вказаних дій стосовно потерпілої та свідків, що виключає наявність вказаного ризику.

Обвинувачений звертає увагу, що судом першої інстанції необґрунтовано обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи наявність необґрунтованої підозри, невірної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та скоєння ним злочину у зв`язку зі збігом тяжких особистих сімейних обставин, суд може обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а тяжкість скоєного злочину не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що визначена судом першої інстанції міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворою, внаслідок її продовження він може втратити соціальні зв`язки із суспільством та не зможе належним чином допомагати своїм рідним, які потребують його допомоги.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, прокурор в судове засідання не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.

В силу вимог статтей 405, 422-1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, та вважав, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1,3 частиною 1 статті 177 КПК України не зменшилися, та жодний з інших більш м`яких запобіжних заходів не здатний їм запобігти.

З таким висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваденні, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (частина 2 статті 15, пункт 5 частини 2 статті 115 КК України) та тяжкого злочину проти громадської безпеки (частина 1 статті 263 КК України), на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей, обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимим не був, офіційно непрацевлаштований, тобто не має офіційних джерел існування, що додатково свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів та суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо відсутності та недоведеності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень обвинуваченого щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує апеляційні доводи обвинуваченого про недоведеність ризиків щодо можливого переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строку тримання під вартою, не втратили свою актуальність, а суспільний інтерес, внаслідок висунутого йому обвинувачення, об`єктивно переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключно строку тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо незадовільного стану його здоров`я, що унеможливлює перебування в умовах слідчого ізолятору, колегія суддів вважає недоведеними та зазначає, що наявність захворювань, які унеможливлюють перебування обвинуваченого в умовах СІЗО повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи.

Будь-яких доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , що унеможливлює його перебування під вартою, суду апеляційної інстанції не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому, суд апеляційної інстанції роз`яснює обвинуваченому право звернення до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи щодо стану його здоров`я.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції на тривалий розгляд кримінального провадження, за яким обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, згідно статті 28 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: