УХВАЛА

19 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 739/1575/23

провадження № 51-5576ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу, подану від імені засудженого ОСОБА_4 , на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року,

встановив:

18 вересня 2023 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга на вищевказані судові рішення, в якій зазначено, що вона подана ОСОБА_4 , і з якої вбачається, що він відбуває покарання у місцях позбавлення волі.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 4 цієї статті.

Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Однак, у поданій скарзі, засуджений, порушуючи питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, обмежився загальними фразами на обґрунтування того, яких саме порушень допустились суди першої і апеляційної інстанції при постановлені судових рішень стосовно нього. Зокрема, засуджений не обґрунтував, у чому саме полягали допущені судами істотні порушення вимог кримінального процесуального закону або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом, згідно з

ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, частинами 1 та 4 ст. 427 КПК передбачено, що касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає.

Разом з тим, існує й інший спосіб звернення особи з касаційною скаргою - шляхом її направлення на електронну пошту суду.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з положеннями частин 1 та 2 ст. 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Отже, існує два варіанти подачі касаційної скарги: 1) шляхом направлення цієї скарги в паперовому виді з власноручним підписом особи через поштове відділення чи поштову скриньку; 2) направити її на електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису, який за правовим статусом прирівняний до власноручного підпису.

Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що з касаційною скаргою звернулася саме конкретна особа як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК права на касаційне оскарження.

Однак касаційна скарга, подана від імені засудженого, яка надійшла на адресу Верховного Суду електронним засобом зв`язку, не містить цифрового підпису особи, яка його подала, у зв`язку з чим неможливо встановити, що вказана касаційна скарга подана саме засудженим ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що ОСОБА_4 не позбавлений можливості подати касаційну скаргу в письмовому вигляді через відповідний відділ установи, де він відбуває покарання.

Отже, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу, подану від імені засудженого ОСОБА_4 , на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року, залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3