Справа № 127/6515/22
Провадження №11-кп/801/695/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні №0000909 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2023, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23.07.2023 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики встановлені судом при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу продовжено на 60 діб.

На вказану ухвалу суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

ОСОБА_8 вказує на свою непричетність до злочину, відсутність доказів його винуватості. Посилається на застосування фізичної сили щодо ньго, приниження та катування у нелюдських умовах.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою виконано у відповідності до вимог ст.ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

- наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України;

- існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого;

- колегія суддів не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки відсутність міцних соціальних зв`язків, стабільного доходу свідчить про те, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається обвинувачений, не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними суд.

З висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених судом та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність продовження раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти існуючим ризикам.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім цього, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що з приводу заподіяння тілесних ушкоджень вже проводилась перевірка.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2023, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23.07.2023 відносно ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3