Справа № 352/129/22
Провадження № 1-кп/352/66/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000033 від 18.04.2021 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, утриманці відсутні, з середньою технічною овітою, працюючого неофіційно, депутатом будь-якої ради не обирався, військовозобов`язаного, раніше не судимого, якому пам`ятку про права обов`язки вручена, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286-1 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:

18.04.2021 р. приблизно о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, керуючи технічно справнимавтомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою дороги Р-20 із сполученням Снятин-Тязів, що проходить між населеними пунктами смт. Єзупіль та с. Побережжя, Єзупільської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області, у напрямку с. Побережжя. При цьому, ОСОБА_6 перевозив у салоні автомобіля пасажирів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Дана ділянка дороги призначена для руху у двох протилежних напрямках, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, асфальтована, без вибоїн. Справа та зліва до проїзної частини примикаються ґрунтові узбіччя та кювет.

У цей час, попереду автомобіля марки Volkswagen Passat на відстані біля одного кілометра від мосту через річку Бистриця у напрямку с. Побережжя, на правому ґрунтовому узбіччі автодороги Р-20 із сполученням Снятин-Тязів, знаходився припаркований автомобіль марки ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, із увімкненою аварійною сигналізацією та вимкненим двигуном, повернутий передньою частиною в напрямку с. Побережжя.

По праву сторону від вказаного автомобіля, а саме поряд із правою задньою його частиною, на правому ґрунтовому узбіччістояли ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Наблизившись до вищевказаного автомобіля марки ВАЗ-2108реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не передбачаючи при цьому можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обравши безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля і маючи об`єктивну можливість завчасно виявити вищевказаний автомобіль припаркований із увімкненою аварійною сигналізацією на правому ґрунтовому узбіччі та перебуваючи поряд ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобілямарки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 із задньою частиною зазначеного автомобіля марки ВАЗ 2108, а також вчинив наїзд на ОСОБА_9 .

При цьому водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9., відповідно до якого водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.3., що вказує у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

п. 13.1., згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У результаті порушення, перебуваючого в стані алкогольного сп`яніння, водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження закрита травма обох ніг у вигляді: закритого перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки із зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції (скелетний витяг за п`яткову кістку справа 18.04.2021 відкрита репозиція внутрішньо-суглобового перелому діафізу великогомілкової кістки з внутрішньої фіксацію МОС пластиною 11.05.2021, відкрита репозиція перелому малогомілкової кістки справа з ревізією малогомілкового нерва 11.05.2021), закритого подвійного перелому обох кісток лівої гомілки: порушення цілісності обох кісток в середній третині, діафізарний клиновидний перелом зі зміщенням уламків, що викликало необхідність проведення операції (скелетний витяг за п`яткову кістку зліва 18.04.2021, закрита репозиція перелому діафізу великогомілкової кістки зліва з внутрішньої фіксацію 11.05.2021), які ускладнились тромбоемболією гілок легеневої артерії, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за наслідками скоєного. Унаслідок ДТП та постійних переживань значно погіршився стан його здоров`я. Заподіяні потерпілому злочином матеріальні та моральні збитки відшкодував в повному обсязі у добровільному порядку. Просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні дав суду показання в яких повністю підтвердив вищенаведені у вироку обставини скоєного щодо нього підсудним ОСОБА_6 злочину. Також потерпілий ствердив, що всі заподіяні йому злочином збитки обвинувачений відшкодував в повному обсязі. Претензій до останнього, ні матеріального, ні морального характер не має. Просить суд суворо ОСОБА_6 не карати та не призначати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного і потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу ОСОБА_6 .. Обвинувачений, потерпілий та інші учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведено повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286-1 КК України, так як він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд)передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

При цьому суд обгрунтовано посилається на практику Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд при призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність обвинуваченого обставини судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_6 , щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілому заподіяної злочином шкоди.

Крім того, вирішуючи питання про призначення підсудному покарання, суд враховує думку а потерпілого щодо несуворості міри покарання, яке слід призначити ОСОБА_6 , як і те, що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався; його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, а саме вкрай негативне ставлення до вчиненого; має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризуються; працюючи займається суспільно-корисною працею; по місцю праці характеризується позитивно; на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; зі слів має незадовільний стан здоров`я, тобто являється особою із належним рівнем соціальної зрілості, яка має регулярний легальний дохід та міцні соціальні зв`язки, що применшує передумови для подальшої його протиправної поведінки.

Таким чином, враховуючи всі вищеперелічені обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_6 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і впливають на пом`якшення покарання, суд вважає можливим застосувати до підсудного норми ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 286-1 ч. 2 КК України, а саме у виді штрафу, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

Окрім того, застосовуючи до ОСОБА_6 норми ст. 69 КК України, суд приймає до уваги, що у будь-якому разі встановлені обставини, які пом`якшують покарання та дані про особу підсудного, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним та несправедливим.

Крім того, на переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає також принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому на даній стадії процесу суд не вбачає.

Ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду від 20.04.2021 р. та від 04.06.2021 р. про накладення арешту на майно слід скасувати в повному обсязі.

Питання про речові докази та питання відшкодування судових витрат понесених на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 286-1 ч. 2 КК України та призначити йому, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3755,64 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС витрат на проведення судових експертиз.

Ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду від 20.04.2021 р. та від 04.06.2021 р. про накладення арешту на майно - скасувати в повному обсязі.

Речові докази: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_6 та автомобіль марки ВАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_5 . повернути власника чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даними транспортними засобами. Решту речових доказів по даному кримінальному провадженні (а.с. 85) , які поміщені в камеру зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тисмениця) ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не завялявся.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, потерпілому та представнику потерпілого негайно після його проголошення.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ