Справа № 192/573/23
Провадження № 1-кп/192/88/23
В И Р О К

Іменем України

"17" серпня 2023 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000082, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштований, має середню освіту, неодруженого, має утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є інвалідом, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Зазначений строк воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, 05 лютого 2023 року приблизно о 01 год. 00 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, прийшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу відчинив гвинтовий замок вхідних воріт та проник у гараж, що розташований на території вказаного домоволодіння, звідки викрав дриль електричну ударну «ЭЛПРОМ-ДЭУ-980», вартістю 660 грн. 10 коп. та кутову шліфувальну машину «Фіолент МШУ 2-9-125» вартістю 804 грн. 30 коп., що належать ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1464 грн. 40 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що в лютому місяці 2023 року точну дату він не пам`ятає, приблизно о 01 год. 00 хв. він проник на територію домоволодіння до гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав дриль та «болгарку». Все викрадене заклав в ломбарді і отримав за це 600 грн., які витратив на власний розсуд. Про дію на території України воєнного стану під час вчинення крадіжки усвідомлював.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового засідання належним чином. З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої, яка не з`явилась, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілої.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, раніше не судимий, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні малолітню дитину.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не зазначено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відносно обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, призначенням такого виду та строку покарання на думку суду буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Суд також не вбачає підстав для призначення більш суворішого покарання.

Крім цього, суд вважає, що враховуючи особу обвинуваченого, ту обставину, що обвинувачений визнав вину, щиро розкаявся, тому, у відповідність до ст. 75 КК України, є всі підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього в період іспитового строку обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України та додаткових обов`язків передбачених ч. 3 ст. 76 КК України а саме: працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу) і виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, вид якої буде визначений органом пробації.

Визначаючи термін іспитового строку суд враховує особу обвинуваченого, його негативну характеристику, і тому іспитовий строк слід встановити терміном три роки.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої речові докази дриль електричну ударну «ЭЛПРОМ-ДЭУ-980» та кутову шліфувальну машину «Фіолент МШУ 2-9-125», що визнані речовими доказами постановою слідчого від 16 лютого 2023 року і передані на зберігання потерпілій, що підтверджується розпискою від 24 березня 2023 року, слід залишити потерпілій.

Речові докази чотири сліди пальців рук та одну дактилоскопичну карту заповнену на ім`я ОСОБА_3 визнані речовими доказами постановою слідчого від 22 лютого 2023 року, залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000082, слід залишити на зберіганні при матеріалах зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню, витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/6559-Д в розмірі 1132 грн. 68 коп., що підтверджується відповідною довідкою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Додатково покласти на ОСОБА_3 , у відповідність до ч. 3 ст. 76 КК України, такі обов`язки:

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою вид якої буде визначений органом пробації.

Речові докази: дриль електричну ударну «ЭЛПРОМ-ДЭУ-980» та кутову шліфувальну машину «Фіолент МШУ 2-9-125» залишити потерпілій, чотири сліди пальців рук та одну дактилоскопичну карту заповнену на ім`я ОСОБА_3 зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000082.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 (шістдесят вісім) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий: суддя ОСОБА_1