Справа № 466/1243/22
Провадження № 1-в/466/194/23
У Х В А Л А

03 серпня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові подання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити обвинуваченому покарання: за ч.1 ст.185 КК України 1 /один/ рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України 1 /один/ рік 2 /два/ місяці обмеження волі.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд призначив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 1/одного/ року 2 /двох/ місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд звільнив від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.76 КК України суд зобов`язав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

22.05.2023 заступник начальник Шевченківського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного вироком покарання ОСОБА_4 згідно вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 21.10.2022, оскільки за час перебування ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, не прибував на відмітку. Вказані дії, на думку органу пробації, свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення, а тому звернулося до суду з поданням.

В судове засідання учасники справи не прибули.

Згідно ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволення з таких підстав.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити обвинуваченому покарання: за ч.1 ст.185 КК України 1 /один/ рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України 1 /один/ рік 2 /два/ місяці обмеження волі.

У відповідності до ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд призначив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 1/одного/ року 2 /двох/ місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд звільнив від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.76 КК України суд зобов`язав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

09.01.2023 ОСОБА_4 прибув до органу пробації, де був ознайомлений з порядком здійснення нагляду та з своїми правами, а також зі встановленим графіком явки на реєстрацію.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення (вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Також, на це звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме, згідно з ч.2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Суд встановив, що підставою для звернення з поданням до суду є неприбуття ОСОБА_4 на реєстрацію 06.03.2023 та 01.05.2023. Окрім цього, суд встановив, що після цього ОСОБА_4 прибув на реєстрацію, в т.ч. 19.05.2023 року, дав письмові пояснення причини неприбуття.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що і є необхідною та достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, прямого умислу в діях ОСОБА_4 щодо порушення покладених судом обов`язків суд не вбачає, а тому підстав для задоволення подання немає.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити..

На підставі викладеного та керуючись ст.53 КК України, ст.107, 537, ст. 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні подання заступника начальника Шевченківського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для осіб, які не приймали участь в судовому засіданні, з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1