Справа № 203/3336/23
Провадження № 1-кс/0203/3035/2023
УХВАЛА

20 червня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із вищою освітою, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №5 Дніпровського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області, маючого спеціальне звання - капітан поліції, одруженого, дружина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12.05.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» без права внесення застави до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12.05.2022 року.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор зазначив, що третім слідчим відділом (з дислокацією в місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000143 від 12.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 255, ч.ч. 2,3,5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України за фактом незаконного виготовлення, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін» на території м. Дніпра та Дніпропетровської області.

Також, як пояснив прокурор, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи на території м. Дніпра та Дніпропетровської області, налагодили схему з виготовлення та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах. У подальшому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та начальник сектору кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а у подальшому з жовтня-листопада 2022 року оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 не пізніше травня 2022 року створили на території Дніпропетровської області злочинну організацію, до складу якої залучили осіб із цивільного населення, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та осіб із свого близького оточення - працівників правоохоронних органів, а саме: начальника сектору відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_14 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 та інших працівників правоохоронних органів Дніпропетровської області.

18.06.2023 року ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

18.06.2023 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжких злочинів та тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене вище, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.06.2023 року, судову справу №203/3336/23, провадження №1-кс/0203/3035/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 20.06.2023 року.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання та просив суд його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів.

Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на що, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, може не з`являтися за викликом слідчого, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всіх осіб, які приймали участь у злочинній організації було затримано, може вчинити незаконний вплив на свідків, які були допитані, у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З-поміж інших ризиків прокурор назвав і те, що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також прокурор у судовому засіданні наголосив на тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень та тяжкого кримінального правопорушення, зокрема у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, вчинені службовою особою з використанням службового становища та у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. З огляду на це, обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не є можливим. Крім цього, на думку прокурора, існує ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, тому є підстави не визначати розмір застави як альтернативний запобіжний захід на підставі п. п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 утримався від надання пояснень суду, та його захисник у судовому засіданні вказав, що він буде надавати пояснення, а анкетні дані підозрюваного, викладені і в клопотанні, і в повідомленні про підозру відповідають дійсності.

Захисник у судовому засіданні заявив до суду клопотання про визнання незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_4 без ухвали слідчого судді на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, вважаючи, що його підзахисного було незаконно затримано, без наведення конкретних фактів та відомостей щодо можливої втечі, ухилення від кримінальної відповідальності.

Також захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив суд відмовити у його задоволенні, або застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Захисник, з посиланнями на судову практику Європейського суду з прав людини, вважає, що сторона обвинувачення не надала вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, а ризики, наведені у клопотанні, є недоведеними.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що органом досудового слідства ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000143 від 12.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 255, ч.ч. 2,3,5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст.307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.05.2022 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3ст. 307, ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 317 КК України, та станом на 20.06.2023 року зареєстровано 12 записів від 12.05.2022 року, 07.09.2022 року, 09.06.2023 року, 13.06.2023 року, відповідно.

Відповідно до постанови від 15.06.2023 року про визначення органу досудового розслідування та доручення проведення досудового розслідування, прокурором групи прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури у кримінальному провадженні №0000143 від 12.05.2022 року, було визначено органу досудового розслідування - третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, якому доручено проведення досудового розслідування.

Відповідно до постанови від 18.06.2023 року про зміну слідчої групи, керівником третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) ОСОБА_17 було визначено групу слідчих у кримінальному провадженні №0000143 від 12.05.2022 року, в тому числі старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_18

18.06.2023 року о 20:57 годині ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 18.06.2023 року о 20:57 годині.

18.06.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, захисник - ОСОБА_5 , вручена старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, - ОСОБА_18 .

19.06.2023 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За відомостями з довідки від 20.06.2023 року Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітан поліції ОСОБА_4 проходить службу в Національній поліції України та з 02.11.2022 року перебуває на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

У ході судового засідання судом були безпосередньо досліджені, в тому числі наступні письмові докази: протоколи допитів свідків, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколи огляду, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, інформація на виконання доручень, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії для порівняльного дослідження, протоколи перегляду флеш-носія МicroSD відео з камер відеоспостереження, протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину, висновки експертів, протоколи за результатами негласної слідчої (розшукової) дії - візуального спостереження за особою.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до положень статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Відповідно до положень статті 207 КПК України, ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, зокрема, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з пунктом 4 статті 5 Конвенції затримана чи взята під варту особа має право ініціювати провадження з метою перевірки судом процесуальних і матеріально-правових умов, які є неодмінними для забезпечення «законності» у значенні пункту 1 статті 5 Конвенції позбавлення її свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, та легітимність мети, з якою здійснювалися це затримання і подальше тримання під вартою (див. справу «Ґраусліс проти Литви» (Grauslys v. Lithuania), заява № 36743/97, пункти 5155, від 10 жовтня 2000 року). 48. У пункті 4 статті 5 зазначено, що «суд без зволікання встановлює законність затримання». Ця вимога містить два аспекти: по-перше, можливість здійснення судового контролю має забезпечуватися невдовзі після взяття особи під варту і, в разі необхідності, з розумною періодичністю надалі. По-друге, таке провадження має здійснюватися з належною старанністю (див. справу «Худобін проти Росії» (Khudobin v. Russia), заява № 59696/00, п. 115). 49. Процедура вирішення питань стосовно тримання під вартою має здійснюватися з дотриманням принципу змагальності і завжди має забезпечувати рівність процесуальних засобів сторін у справі (див. справу «Тжаска проти Польщі» (Trzaska v. Poland), заява № 25792/94, п. 74, від 11 липня 2000 року). Забезпечення затриманому права бути заслуханим особисто або за допомогою певного представництва є однією з основоположних гарантій процедури, що застосовується при вирішенні питань позбавлення свободи (див. рішення у справі «Кампаніс проти Греції» (Kampanis v. Greece) від 13 липня 1995 року, серія А, № 318-B, п. 47). 50. Хоча пункт 4 статті 5 Конвенції не зобов`язує досліджувати кожний аргумент у доводах особи, взятої під варту, стосовно законності такого заходу, суддя, розглядаючи таке звернення, повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які для цілей Конвенції є неодмінними для забезпечення «законності» позбавлення свободи (див. справу «Ніколова проти Болгарії» (Nikolova v. Bulgaria) [GC], № 31195/96, п. 61, ECHR 1999-II).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження, досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що підозрюваного ОСОБА_4 було затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, складено протокол затримання в присутності понятих, повідомлено про застосування засобів фіксації, роз`яснені права затриманого в порядку ст. 42 КПК України, вручене повідомлення про підозру уповноваженою особою - слідчим ОСОБА_18 , забезпечена участь захисника, у зв`язку із чим, незаконного затримання підозрюваного не встановлено.

При цьому суд враховує те, що сторона захисту підписала протокол затримання із запереченнями, реалізуючи своє право на захист. Крім цього, прокурор невідкладно у встановлений КПК України строк ініціював питання щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто органом досудового розслідування не було допущено невиправдного затримання особи та її утримання без ухвали слідчого судді.

Таким чином, з поданих матеріалів не вбачається жодних порушень норм КПК України під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України, та його утримання без ухвали слідчого судді.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника про визнання незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Також суд, вирішуючи по суті клопотання прокурора, у ході судового розгляду клопотання дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, безпосередньо досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, які є особливо тяжкими та тяжким, та за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна, від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на те, що підозрюваний обізнаний про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, про характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють, вагомість доказів, отриманих у ході проведення слідчих (розшукових) дій. Також суд бере до уваги те, що підозрюваний є працівником правоохоронного органу.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, заявлені в судовому засіданні щодо необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, визначених прокурором, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а докази, надані стороною обвинувачення вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту не обґрунтувала можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді застави та не спростувала доводи сторони обвинувачення разом з доказами, наданими суду на їх підтвердження.

Тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Також, ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України, відсутність доказів наявності у підозрюваного хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуюче викладене та те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та щодо злочину, передбаченого статтею 255 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання незаконним затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000143 від 12.05.2022 року - відмовити.

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000143 від 12.05.2022 року, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 18.06.2023 року до 16.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 16.08.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 20.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1