Провадження №1-кс/127/4494/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 № 3 від 04.03.2022 старшого лейтенанта ОСОБА_6 прийнято на військову службу у Збройні сили України та призначено офіцером резерву роти резерву офіцерського складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 100 від 08.06.2022 ОСОБА_6 призначено на посаду командира роти забезпечення 170 резервного батальйону.

Водночас, у порушення норм законодавства України капітан ОСОБА_6 вирішив стати на злочинний шлях та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , 21.05.2019 підписав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України та направлений для несення служби до НОМЕР_2 ОМПБр з дислокацією у АДРЕСА_1 .

В подальшому, після отриманого ОСОБА_7 поранення під час участі у бойових діях, військово-лікарською комісією його визнано обмежено придатним до військової служби та для подальшого проходження служби направлено до військової частини НОМЕР_1 з дислокацією АДРЕСА_1 .

Надалі, командир роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , висловив вимогу військовослужбовцям даної військової частини надати грошові кошти в якості неправомірної винагороди в сумі від 600 (шістсот) грн. за добу за надання дозволу на звільнення з правом виїзду за межі військової частини.

Вважаючи дії командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , по висловленню вимоги про надання неправомірної вигоди у розмірі 600 (шістсот) грн. за добу за надання дозволу на звільнення з правом виїзду за межі військової частини кримінально-протиправними, 11.11.2022 у денний час ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення та у подальшому діяв під їх контролем.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 09.02.2023 близько 17:00 капітан ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, обіймаючи посаду командира роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , являючись службовою особою, перебуваючи у кабінеті військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , висловив військовослужбовцю ОСОБА_7 вимогу про надання йому, ОСОБА_6 , неправомірної вигоди у сумі 600 грн. за добу за звільнення та надання дозволу на виїзд за межі військової частини.

В подальшому, 13.02.2023 близько 07:50 год. військовослужбовець ОСОБА_7 , на виконання незаконної вимоги ОСОБА_6 , передав йому неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 2 100 грн за вчинення ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за надання дозволу на звільнення у період часу з 10.02.2023 по 13.02.2023.

Не зупиняючись на вчиненому, 09.04.2023 близько 11:00 год., капітан ОСОБА_6 , знаходячись в кабінеті роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно одержав від військовослужбовця ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1500 грн. за вчинення ОСОБА_6 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за надання дозволу на звільнення у період часу з 06.04.2023 по 09.04.2023.

09.04.2023 об 13.45 год. командира роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

В ході досудового розслідування, 10.04.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за учинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому повторно. Діяння передбачені ч. 3 ст. 368 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно із актового запису про шлюб № 1806 від 21.08.2010 ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки-характеристики вих.№ 135 від 10.04.2023 ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Сім`я складається з трьох осіб: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль марки «СНЕRY КІМО» державний номерний знак НОМЕР_3 червоного кольору 2011 р.в., що належить ОСОБА_8 .

Санкція ст. 368 КК України передбачає крім іншого конфіскацію майна.

З метою забезпечення відшкодування процесуальних витрат та вироку в частині конфіскації майна, є необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, слідча просила розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного ОСОБА_6 його захисника, представника чи законного представника, іншого власника майна, зокрема його дружини ОСОБА_8 , так як це є необхідним з метою забезпечення схоронності майна. В судове засідання слідча не з"явилася, натомість надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, клопотання підтримала та просила його задоволити.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України суд ввважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення підозрюваного, його захисників, представника чи законного представника, іншого власника майна, зокрема його дружини ОСОБА_8 .

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку, що клопотання не обгрунтоване та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

В судовому засіданні встановлено, щос слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № 0000151 від 14.11.2022 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

В ході досудового розслідування, 10.04.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за учинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому повторно. Діяння передбачені ч. 3 ст. 368 КК України караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 2 цієї ж статті, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того, згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «СНЕRY КІМО» державний номерний знак НОМЕР_3 червоного кольору 2011 р.в., належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу.

З дослідженого актового запису про шлюб №1806 від 21 серпня 2010 року вбачається, що між підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено шлюб.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором..

На підставі викладеного, слідчий суддя находить, що слід накласти арешт на частку майна підозрюваного ОСОБА_6 , яке є спільною власністю подружжя , а саме: на 1/2 частку автомобіля марки автомобіль марки «СНЕRY КІМО» державний номерний знак НОМЕР_3 червоного кольору 2011 р.в.

На підставі викладеного та керуючись ст.60, 70 СК України, ст. 107, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на 1/2 частки легкового автомобіля марки «СНЕRY КІМО» державний номерний знак НОМЕР_3 червоного кольору 2011р.в., який належить ОСОБА_8 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суд.

Слідчий суддя: