ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/489/23 (1-кс/610/110/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1089/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 28 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000673 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.00 години 24 вересня 2023 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 134 200 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено про встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення і тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а це тяжкий злочин, в сфері злочинів проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час, в комендантську годину, на ґрунті пияцтва та розгулу, та прийшов до переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під варто, а саме нічний домашній арешт з 21-00 год. до 06-00 год.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано, що заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними.

Зазначає, що ОСОБА_7 має міцні та стійкі соціальні зв`язки, має родину, яку утримує, з дружиною у цивільному шлюбі перебуває майже півтора роки, від шлюбу народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має матір, у якої низка захворювань.

Також зазначає, що ОСОБА_7 характеризується виключно позитивно за місцем проживання та реєстрації, а також у відповідності до характеристики Командира військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе, як свідомий громадянин, в той час коли була необхідна допомога в забезпеченні захисту суверенітету і територіальної цілісності України; має хворобливий стан, діагноз Бронхіальна астма з дитинства, мав інвалідність до 18 років, на даний час знаходиться під постійним контролем лікарів щодо свого діагнозу та проходить систематичне лікування бронхіальної астми в стаціонарних умовах.

Названі обставини на думку захисника свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення надані наступні докази: протоколи огляду місця події від 27.07.2023 р.; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протокол впізнання особи за фотознімками, проведеного зі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколи слідчих експериментів, проведених зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_13 ; протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України від 27.06.2023 об 11.45 год.; показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколи слідчих експериментів, проведених зі свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_14 ; показання підозрюваного ОСОБА_7 ..

Слідчим суддею досліджено дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, на обліках у нарколога, психіатра, органі пробації не перебуває, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Доказів наявності малолітньої дитини слідчому судді надано не було.

Також слідчим суддею при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; обґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час, в комендантську годину, на ґрунті пияцтва та розгулу.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного ОСОБА_7 за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 28 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: