КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнові записи, 13 блокнотів, документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» ().

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року.

Представник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам провадження.

Зокрема, зазначає про недоведеність прокурором відповідності майна критеріям ст. 98 КПК України. Не доведено жодних відомостей отриманих з вилучених речей і документів та їх доказової цінності у кримінальному провадженні.

Вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази, які підтверджують встановлення «ризикових», «транзитних» та «безтоварних» операцій ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ». Більше того, у матеріалах справи містяться прямі докази неризиковості Товариства, зокрема рішення податкових органів.

Крім того, звертає увагу на те, сторона обвинувачення стверджує про те, що ТОВ «ЄРМАК ГОЛД» за участі ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» проводять операції по формуванню схемного податкового «кредиту». У той же час, далі по змісту клопотання про арешт майна вказується, що посадові та службові особи ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» упровадили схему по ухиленню від сплати податків в особливо великих розмірах у формі невідображення в податковій і фінансовій звітності операцій по реалізації і придбанню ТМЦ на території України. При цьому не пояснюється яким саме чином ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» одночасно формує податковий кредит та ухиляється від сплати податків.

Звертається в апеляційній скарзі увага і на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває більш ніж 20 місяців, але навіть проведення низки обшуків, жодній особі не повідомлено про підозру, що вказує на відсутність у органу досудового розслідування достатніх підстав для ствердження участі Товариства, його службових та посадових осіб у «ризикових», «транзитних» та «безтоварних» операціях.

Також, представник вважає, що слідчий суддя всупереч вимогам ст. 23 КПК України під час судового розгляду не досліджено показання свідків, протоколи допиту яких долучені до матеріалів клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з матеріалами судового провадження, Першим відділом детективів захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 травня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001079 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.

01 лютого 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено чорнові записи, 13 блокнотів, документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ».

07 лютого 2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вищевказаного майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001079про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнові записи, 13 блокнотів, документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ», слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову детектива від 02 лютого 2023 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, у тому числі службовим чи посадовим особам ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ», - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Доводи викладені в апеляційній скарзі представника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на чорнові записи, 13 блокнотів, документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ», які вилучені під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку в помешканні ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: чорнові записи, 13 блокнотів, документи з реквізитами ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ» (), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БІЗНЕС МІТ ПРОДУКТ», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/4615/23 Справа №11-сс/824/2530/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1