№336/7680/23
н/п 1-кп/336/936/2023
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 115 КК України,

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2023 року обвинуваченому було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 жовтня 2023 року включно.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для його обрання, продовжують існувати.

Потерпілий підтримав прокурора.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою, вказавши на недоведеність ризиків незаконного тиску на свідків, переховування від суду, просив застосувати біль м`який запобіжний захід.

Обвинувачений підтримав захисника, додавши, що він не заперечує свою вину, не погоджується лише з кваліфікацією його дій. Зауважив, що він має бажання компенсувати потерпілому шкоду, що не може зробити, перебуваючи під вартою.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Як вбачається із змісту клопотання та доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у справі № 336/4447/23 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідними судовими рішеннями продовжувався до 07.10.2023.

Зі змісту ухвали слідчого судді від17.05.2023 вбачається, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного тиску на свідків у кримінальному провадженні, а також недостатність більш м`яких заходів для їх запобігання.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінуючи клопотання прокурора, бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд зазначає, що саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу встановлено існування вищезгаданих ризиків.

Апеляційний суд, переглядаючи 05.06.2023 ухвалу слідчого судді за апеляційною скаргою захисника, підтвердив висновки слідчого судді щодо наявності зазначених ризиків.

На теперішній час рівень вказаних ризиків не зменшився.

Зокрема, ще перед судом не допитані потерпілий та свідки у кримінальному провадженні, а тому, з огляду безпосередність дослідження доказів судом як засади кримінального процесуального судочинства, ризик, визначений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, продовжує існувати ризик переховування від суду.

Таким чином продовжують існувати ризики, необхідність запобігання яким слідчим суддею визнано як підставу для застосування щодо ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу.

Суд враховує, що захисник та обвинувачений просили змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, однак суду не надали будь-яких посилань чи доказів зменшення тих ризиків, які були підставою для його обрання.

З приводу доводів, що обвинувачений має намір надавати допомогу потерпілому, готовий вступити до лав ЗСУ, має місце проживання, такі аргументи не є визначальними при визначенні запобіжного заходу, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, та встановлені ризики і обставини, що передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу обвинуваченого, що ст. 616 КПК України передбачено процесуальний порядок скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, яким обвинувачений, за бажанням, може скористатися.

За наведеного клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 13 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1