Ухвала

28 серпня 2023 року

м. Київ

Справа № 135/656/23

Провадження № 51-5070 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 23 червня 2023 року та 27 червня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 , датовану 23 серпня 2023 року, яка була надіслана до Верховного Суду засобами електронного зв`язку, на відповідність ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.

Так, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Проте ОСОБА_4 до поданої ним касаційної скарги не додано оскаржуваних судових рішень, що позбавляє суд можливості перевірити, чи є вони такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку та чи подана касаційна скарга у строк, визначений КПК України.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подає скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування судових рішень із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на положення ст. ст. 412-414 КПК України.

Частиною 1 ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Разом з тим, зазначена в касаційній скарзі вимога не повною мірою узгоджується з вищезазначеними положеннями Закону, оскільки не містить вказівки на те, в якому саме суді повинен бути призначений новий розгляд кримінального провадження. Крім того, не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України й прохання надати вказівку судам нижчих інстанцій звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за хворобою.

Також скаржнику необхідно визначитись із предметом оскарження. Так, із касаційної скарги вбачається, що вступна та прохальна частини не узгоджуються між собою, оскільки, подавши скаргу на ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 просить скасувати, в тому числі, й ухвалу місцевого суду, чим допускає суперечності.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Таким чином, відповідно до положень ст. 424 КПК України суд касаційної інстанції може переглянути лише одне рішення місцевого суду та/або ухвалу апеляційної інстанції, постановлену за результатом перегляду зазначеного рішення суду першої інстанції. У разі, якщо скаржник не погоджується одночасно з кількома різними судовими рішеннями і бажає оскаржити їх в касаційному порядку, він повинен подати касаційні скарги на кожне із них окремо.

До того ж ст. 427 КПК України чітко визначено, що касаційна скарга подається в письмовій формі (ч. 1) та підписується особою, яка її подає.

Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що саме конкретна особа, як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК України права на касаційне оскарження, звернулася з касаційною скаргою.

Однак, всупереч вимогам ч. ч. 1, 4 ст. 427 КПК України скаржник надсилає до Верховного Суду засобами електронного зв`язку лише електронну сканкопію непідписаної касаційної скарги, яка до того ж не підписана й електронним цифровим підписом.

Таке недотримання вимог ст. 427 КПК України щодо форми касаційної скарги, її непідписання є перешкодою для розгляду цієї скарги у суді касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка скаржника з цього приводу.

Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК України.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Вінницького апеляційного суду

від 23 червня 2023 року та 27 червня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3