Справа № 195/179/23
Провадження №1-кп/195/47/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження терміну запобіжного заходу

15.09.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисників обвинуваченого- адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Томаківського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 24.09.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу на домашній арешт чи на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.310 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

До Томаківського районного суд Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженню начальника Томаківського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки 17.02.2023 року ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою із строком дії до 05.04.2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України. Крім того, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 31 березня 2023 року по 29 травня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України. Крім того, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 26 травня 2023 року по 24 липня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України. Крім того, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 19 липня 2023 року по 17 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, строк дії вищезазначеного запобіжного заходу спливає, в зв`язку з чим виникла потреба про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Зважаючи на викладене, на думку сторони публічного обвинувачення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час продовжують існувати передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, ризики щодо не виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.199 ч.3 КПК України, заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою - не зменшилися.

Так, встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення обвинуваченим тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про реальну небезпеку з боку ОСОБА_4 для оточуючих його людей в сфері розповсюдження особливо небезпечних наркотичних засобів;

2) ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може бути призначено судом покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років, що унеможливлює звільнення від відбуття покарання із застосуванням іспитового строку, та може спонукати його переховуватися від суду;

3) ОСОБА_4 постійного місця роботи або навчання не має, реєстрації місця проживання немає, стійкі соціальні зв`язки відсутні, тому наявна обґрунтована необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що слугуватиме надійною гарантією запобіганню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Прокурор також вважає, що запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_4 зможе покинути відомі суду його можливі місця перебування, внаслідок чого уповноважена особа не зможе реально контролювати виконання більш м`якого запобіжного заходу;

- під час досудового та судового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_4 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень проти власності;

- ОСОБА_4 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Вказаний ризик зокрема обґрунтовується тим що свідками по кримінальному провадженню є особи, анкетні дані яких відомі ОСОБА_4 , а відповідно до п.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідка з метою примусу їх до дачі завідомо неправдивих свідчень у суді.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що наявна необхідність в продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, продовження громадянину ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно, враховуючи те, що за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом застосування покарання у виді позбавлення волі до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Сукупність усіх вищевказаних обставин свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки жоден з них не забезпечить належної поведінки обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував відносно продовження міри запобіжного заходу.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 заперечували проти думки прокурора, та звернулися з клопотанням про зміну запобіжного західу обвинуваченому на нічний домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Прокурор заперечував відносно задоволення цього клопотання та зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши та дослідивши клопотання сторони обвинувачення та клопотання сторони захисту, додані до них докази, матеріали справи, приходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та необхідності відмови в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт чи особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.04.2023 року включно. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 31 березня 2023 року по 29 травня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України. Крім того, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 26 травня 2023 року по 24 липня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України. Крім того, ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.07.2023 року термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 2 місяці (60 діб), тобто з 19 липня 2023 року по 17 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України.

Отже, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 17.09.2023 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За положеннями ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Суд, бере до уваги, що громадянин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 2 ст.310 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років та від 6 до 10 років, стійких соціальних стосунків не має, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, що свідчить про те, що громадянин ОСОБА_4 , знаходячись на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення та з метою ухилення від кримінального покарання буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слід зазначити, що відповідно до вимог п. 3 ст. 5 розділу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, звільнення обвинуваченого може ставитись в залежність від надання гарантії явки до суду.

Таким чином, згідно з вимогами ст.331 КПК України, виходячи з положень ст.ст.177, 183, 194 КПК України, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України, оскільки прокурором доведено, що обвинуваченому обґрунтовано оголошено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не припинили свого існування.

Клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має стійкі соціальні зв`язки. Окрім того, за вказаною адресою мешкає разом зі своє хрещеною донькою ОСОБА_8 , яка е власницею вказаного будинку, про що неодноразово повідомлялось як стороні обвинувачення так i суду. По справі відсутній потерпілий, таким чином будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 немає.

Однак, резолютивна частина клопотання не містить посилання на адресу, за якою встановити обвинуваченому домашній арешт, т.я. ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Так, статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. До клопотання мають бути додані копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання.

Стороною захисту до клопотання додано копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.04.2021 року, згідно з яким громадянка ОСОБА_8 купила, а громадянин ОСОБА_9 продав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, стороною захисту надано ВИТЯГ з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2021 року, згідно якого право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ., зареєстровано за ОСОБА_8 .

Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт чи особисте зобов`язання стороною обвинувачення не надано доказів реєстрації права власності за ОСОБА_8 .

Таким чином, в задоволенні клопотання захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт чи особисте зобов`язання - необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 181, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Томаківського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Термін запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.310 КК України, у вигляді тримання під вартою, продовжити строком на 60 діб, тобто з 15 вересня 2023 року по 13 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави у відповідності до положень ч. 4 ст.183 КПК України.

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт чи особисте зобов`язання - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено у нарадчій кімнаті 18.09.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

15.09.2023