Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3120/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі матеріали контрольного провадження № 286/3120/20 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 15 серпня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року включно, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.81 КК України проігнорував клопотання сторони захисту про відвід судді. Вказує, що судом порушено право обвинуваченого на захист, оскільки клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не було йому вручено за три години до судового розгляду. Вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, зменшилися, та прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував належним чином дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має молодий вік, постійне місце проживання, родину, утриманців, а також стан його здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у вигляді застави. Вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, оскільки проігнорував клопотання сторони захисту про відвід судді. Зазначає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою він не отримував.

В ухвалі суду зазначено, що у провадженні Овруцького районного суду Житомирської області перебуває об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

03.08.2023 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли і існують на даний час, тому до нього не може бути застосовано іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

15.08.2023 року під час судового розгляду прокурор підтримав вказане клопотання, а сторона захисту заперечувала.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, офіційних джерел доходів не має, дані про стан його здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується виключно негативно, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, ніж тримання під вартою, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з контрольного судового провадження, в провадженні Овруцького районного суду Житомирської області на розгляді перебувають чотири обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, які об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.08.2023 року.

03.08.2023 року прокурор подала письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 т.186, ч.2, ч.3 ст.185 КК України та ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 2 ст.331 КПК України встановлено, що вирішення питань судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кодексу. Зокрема, у ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку апеляційного суду, судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст. 176-178 183, 196, 199, 331 КПК України.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується зокрема тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди.

Так, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду нетяжких та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до крадіжок, не одружений, не працює та обвинувачується у вчиненні нових кримінальних правопорушень через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та вчинення нових кримінальних правопорушень під час розгляду справи судом, після обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також на даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, ще не допитано потерпілих та свідків, не досліджено письмових доказів.

За таких обставин, суд вважав доведеними ризики, передбачені п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів та вважає неможливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що місцевий суд проігнорував клопотання сторони захисту про відвід судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки справа перебуває на розгляді більше двох років, а відповідно до ч.4, 5 ст.80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Крім того, заява сторони захисту про відвід судді у той же день 15.08.2023 була передана на розгляд іншого судді відповідно до вимог ч.1 ст.81 КПК України та за результатами розгляду було відмовлено в її задоволенні, що підтвердила сторона захисту та прокурор під час апеляційного розгляду, тобто право на захист обвинуваченого не порушено.

Доводи сторони захисту про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не було вручено обвинуваченому за три години до судового розгляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки прокурор завчасно подала відповідне клопотання 03.08.2023, що не обмежувало сторону захисту у часі для ознайомлення з ним та подання клопотання про відкладення його розгляду у випадку недостатності часу на підготовку для його розгляду.

Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_8 має молодий вік, постійне місце проживання, родину, утриманців, а також стан його здоров`я, на думку апеляційного суду не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Також, апелянтом не наведено доказів щодо зменшення ризиків, які існували під час постановлення судом ухвал про застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 . Колегія суддів вважає, що вказані ризики не зменшилися.

Зазначення апелянтами про те, що до обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки апелянтом не наведено наявність достатніх стримуючих факторів від порушень з боку обвинуваченого своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що доводи апеляційних скарг не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду, яка відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 15 серпня 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 14 жовтня 2023 року включно без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :