КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000094 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а ті обставини, які викладені, не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також по суті обвинувальний акт містить суперечності, а саме обвинувачення є незрозумілим і не конкретизованим, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.

Крім того, під час формулювання обвинувачення ОСОБА_9 саме ______________________________________________________

Справа №11-кп/824/2547/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Категорія: ч. 3 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_1

обвинувачення викладене ідентично обвинуваченню ОСОБА_8 , без визначення які саме дії вчиняв ОСОБА_9 .

Вказані вище недоліки позбавляють суд можливості роз`яснити обвинуваченим суть пред`явленого обвинувачення, а їм розуміти у скоєнні яких дій їх звинувачують та підготуватись до захисту, що унеможливлює призначити такий обвинувальний акт до розгляду в суді.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду незаконною через невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, до суду першої інстанції для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що як вбачається зі структури та змісту, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні має послідовний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими та які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України.

Формулювання обвинувачення складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінальних правопорушень, а також форму вини, мотив і мету вчинення кримінальних правопорушень, тощо.

Крім того, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення.

При цьому твердження суду про викладення формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 ідентичним обвинуваченню ОСОБА_8 є необ`єктивним, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені реалізовували спільний злочинний умисел, згідно попередньої домовленості, що передбачає вчинення співвиконавцями тотожних, однотипних дій і не виключає ідентичних висловів відносно кожного обвинуваченого.

Також висновки суду про те, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, які є незрозумілими та його положення суперечать одне одному, викладені сумбурним, незручним для сприйняття текстом, є хибними, необ`єктивними, оціночними та такими, що не відповідають обставинам, встановленим під час проведення підготовчого засідання, оскільки обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взагалі не стверджували суду, що інкриміноване обвинувачення їм є незрозумілим.

При цьому дотримання стороною обвинувачення вимог ст.ст. 290 - 291 КПК України ніким з учасників підготовчого судового засідання не оспорювалось та фактично дотримано під час проведення досудового слідства відповідно до вимог закону. Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як на стадії досудового розслідування, так і судового провадження, безперешкодно реалізували свої права на захист, скориставшись послугами захисників, в тому числі і в підготовчому засіданні.

Водночас є незрозумілим, як суд наперед визначив суперечливість фактичних обставин, які судом взагалі, з урахуванням стадії судового провадження у суді першої інстанції, не досліджувались.

За таких обставин, висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення по суті є консистенцією усього обвинувального акта, яка має інформувати особу у вчиненні якого кримінально-караного діяння вона обвинувачується.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Маттоціа проти Італії" від 25 липня 2000 року, зазначено, що ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи. Відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та в аспекті ст. 338 КПК України не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду, має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого КК України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення.

Під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Повертаючи обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурору, суд вказав, що в обвинувальному акті відсутні конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а ті обставини, які викладені, не узгоджуються між собою та мають суперечності одна одній, тай саме обвинувачення є незрозумілим і не конкретизованим. Зокрема, вказав, що органом досудового розслідування не встановлено, з якою метою обвинувачені наносили удари потерпілому, з якою метою наказали потерпілому сісти в автомобіль та з якою метою обвинувачені змусили потерпілого відчинити гараж і проникли до нього, а також яким спільним умислом були об`єднані такі дії обвинувачених.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки правильності кваліфікації дій обвинуваченого, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

Що стосується висновків суду з приводу того, що обвинувачення ОСОБА_9 викладено ідентично обвинуваченню ОСОБА_8 , без визначення того, які дії вчинив саме ОСОБА_9 , то, на думку колегії суддів, вказані обставини не вказують на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені реалізували спільний злочинний умисел, згідно попередньої домовленості, що передбачає вчинення співвиконавцями тотожних, однотипних дій.

В ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що відомості, які містяться в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідчать про офіційне доведення до відома обвинуваченим компетентним органом твердження про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, і є достатніми для повного розуміння суті висунутого обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Що стосується обставин, на які послався суд, як на підстави для повернення прокурору обвинувального акта, то вони виходять за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, і жодним чином не впливають на повноту розуміння суті висунутого обвинувачення та не перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора у провадженні щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 січня 2023 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3