09.08.2023 Єдиний унікальний номер 205/6573/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № №0000568, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Криничанського району, села Бикове, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією в посаді монтажника ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.5 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2023 року, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді монтажника ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, без поважних причин, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 (більш точна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не вживав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі з 21 березня 2023 року по 13 червня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.5 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем ( крім строкової служби) самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що обвинувачення йому зрозуміле, вину в скоєному визнає повністю. Зазначив, що обставини кримінального правопорушення у обвинувальному акті викладені вірно, не заперечував, що 21 березня 2023 року, йому стало відомо про хворобу його матері, у зв`язку з чим в той же день він покинув військову частину та поїхав до дому. Оскільки допомагати матері не було кому, то по домогосподарству зібралося багато справ, у зв`язку з чим він залишився вдома та займався роботами по домогосподарству. В червні місяці він вирішив повернутися до військової служби у зв`язку з чим прибув до місця розташування військової частини, де йому було повідомлено, що відносно нього порушено кримінальну справу. Дізнавшись про це, він добровільно з`явився до слідчого. На теперішній час розкаюється у скоєному, пояснив, що свій вчинок зробив імпульсивно, просить суд строго його не наказувати, та надати можливість в подальшому продовжувати службу в Збройних силах України.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.

09 травня 2023 року за повідомленням військової частини НОМЕР_1 було внесено відомості до ЄРДР № 0000568, про самовільне залишення 21 березня 2023 року солдатом ОСОБА_3 розташування військової частини НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, який до теперішнього часу не повернувся. Правова кваліфікація правопорушення визначена за ст. 407 ч.5 КК України.

Згідно витягу з наказу командира НОМЕР_2 окремого мостового батальйону ( по стройовій частині) № 23 від 22 березня 2023 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду монтажника ІНФОРМАЦІЯ_4, ВОС НОМЕР_3 шпк «солдат» з 23 березня 2022 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 22 березня 2023 року солдат ОСОБА_3 вважається таким, що самовільно залишив військову частину 21 березня 2023 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 144 від 24 травня 2023 року, солдата ОСОБА_3 з 09 травня 2023 року наказано звільнити від займаної посади та вважати таким що не виконує обов`язки військової служби .

По факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_3 на підставі наказу № 130 від 21 березня 2023 року командира військової частини НОМЕР_1 ( з адміністративно-господарської діяльності) було проведено службове розслідування, про що 7 квітня 2023 року було складено акт проведення службового розслідування, та складено наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( з основної діяльності) № 157 від 7 квітня 2023 року «Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_3 » за яким прийнято рішення про направлення повідомлення до третього слідчого відділу ТУДБР розташованого у місті Полтаві ТУ ДБР у місті Полтава , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Враховуючи, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю, висунуте проти нього обвинувачення він розуміє та не оспорює, суд, розцінюючи його пояснення як об`єктивні та такі, що відповідають фактичним обставинам справи, та вважаючи їх достатніми для винесення обвинувального вироку, визнає недоцільним дослідження інших доказів фактичних обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, оскільки він умисно, будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) самовільне залишив військову частину в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так ОСОБА_3 раніше не судимий, скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв будучи військовослужбовцем на території військової частини, за місцем служби характеризується посередньо як нестаранний військовослужбовець, однак добровільно з`явився до органів досудового розслідування, про що свідчить з`явлення зі зізнанням від 15 червня 2023 року, щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, що суд розцінює як пом`якшуючи обставини справи.

Крім цього, суд враховує що обвинувачений ОСОБА_3 за військовим званням є солдатом, монтажником ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , призваний на службу за мобілізацією під час воєнного стану. Він є військовослужбовцем, та виконуючи обов`язки військової служби під час воєнного стану повинен дотримуватися Військової присяги , віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків. Натомість, самовільно залишивши місце служби під час воєнного стану, обвинувачений не лише подав ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, а і підривав авторитет та моральний облік військовослужбовця Збройних сил України в цілому.

Обтяжуючі провину обставини передбачені ст. 67 КК України не встановлено.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

За таких даних про особу обвинуваченого, обставин скоєного кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті кримінального закону, оскільки не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2023 року, було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти. Строк запобіжного заходу встановлено до 15 серпня 2023 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26 червня 2023 року по день винесення вироку, із розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід необхідно залишити без змін.

Судових витрат по справі не має.

Арешт в рамках кримінального провадження не накладався.

Речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 ч.5 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять ) років.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання а саме з 26 червня 2023 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, обраний ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 26 червня 2023 року, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1