Справа № 754/5760/23
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури у м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, поданого у рамках кримінального провадження № 0001233 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2023 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, про накладання арешту на майно, належне ОСОБА_5 , а саме, на 1/2 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001233 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України №69/2022 на території України об`явлено про загальну мобілізацію.

На підставі п. 26 постанови Кабінету Міністрів Українивід 27 січня 1995 р. № 57 у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, мають військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Водночас, положеннями Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, проте не пізніше серпня 2022 року, у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), які достовірно знаючи про введення воєнного стану в країні, об`явлення загальної мобілізації та порядку виїзду осіб чоловічої статі за кордон, виник злочинний умисел направлений на організацію з корисливих мотивів незаконного переправлення громадянина України чоловічої статі через державний кордон України, шляхом отримання військовозобов`язаним за грошову винагороду завідомо неправдивого висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Відповідно до розробленої ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні) схеми, підшукані ОСОБА_6 громадяни України чоловічої статі, які підпадають під загальну мобілізацію та не маючи законних підстав для перетину державного кордону України, проте бажаючі його перетнути, під час дії воєнного стану та загальної мобілізації за грошову винагороду, розмір якої визначається особисто ОСОБА_6 в залежності від віку такої особи, надають ОСОБА_6 заздалегідь обумовлений пакет документів та винагороду у вигляді грошових коштів, частину з яких ОСОБА_6 має передати ОСОБА_5 , який у подальшому, за попередньою домовленістю вказує де, коли та за яких обставин, умов громадяни України, бажаючі перетнути державний кордон України повинні прибути до м. Хмельницького з метою подальшого проходження фіктивної військово-лікарської комісії та отримання завідомо неправдивого висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

У подальшому, ОСОБА_5 та невстановлені під час досудового слідства особи, після отримання частини винагороди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), доводячи спільний злочинний намір до кінця, відповідно до розподілених заздалегідь ролей, мають організувати проведення фіктивної військово-лікарської комісії в м. Хмельницький та надати громадянам України чоловічої статі, які підлягають мобілізації завідомо неправдиві медичні висновки про непридатність до військової служби, які надають право перетину державного кордону України під час дії воєнного стану.

Після отримання відповідного висновку, згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні) обіцяє надати послуги консультативного характеру громадянам України чоловічої статі під час незаконного перетину державного кордону України із використанням завідомо неправдивого висновку за допомогою засобів мобільного зв`язку щодо особливостей спілкування із службовими особами Державної прикордонної служби України з метою безперешкодного перетину кордону.

Продовжуючи спільний, з ОСОБА_5 злочинний умисел, ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), 27.09.2022 не пізніше 13 год. 20 хв. діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у власному службовому кабінеті, в приміщенні відділення АТ «Правекс Банк» за адресою м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 4, в особистій розмові з наглядно знайомим ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено, у зв`язку із застосуванням заходів безпеки) повідомив останньому, що за грошову винагороду у розмірі 16 000 доларів США, що станом на 27.09.2022 за офіційним курсом НБУ (1 долар США 36,5686 грн.) становить 585097 грн. 6 коп. зможе організувати незаконне переправлення через державний кордон України третьої особи громадянина України чоловічої статі призовного віку 2003 р.н., яка підлягає мобілізації та перебуває в товариських відносинах з ОСОБА_7 .

Так, відповідно до злочинного умислу ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні) та ОСОБА_5 , після отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_6 обіцяв надати вказівки, щодо місця та часу проведення військово-лікарської комісії, а також за її результатами, у змові із ОСОБА_5 та невстановленими слідством особами передати завідомо неправдиві документи, для переправлення через державний кордон України громадянина України чоловічої статі призовного віку, а саме завідомо неправдивого медичного висновку про непридатність до військової служби.

При цьому, ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), особисто обіцяв при безпосередньому перетині державного кордону України надавати громадянину України чоловічої статі, який перетинає кордон України відповідні поради, щодо спілкування з працівниками Державної прикордонної служби України, які зможуть підтвердити, що отриманий раніше висновок військово-лікарської комісії є офіційним та згідно вимог чинного законодавства дійсно надає можливість безперешкодного перетину державного кордону України під час дії воєнного стану.

В подальшому, діючи відповідно до злочинного умислу, з корисливих мотивів, 20.10.2022 не пізніше 19 год. 30 хв. ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні) за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи у власному кабінеті приміщення відділення АТ «Правекс Банк» за адресою м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 4, отримав від ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено, у зв`язку із застосуванням заходів безпеки) грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США, що станом на 20.10.2022 за офіційним курсом НБУ (1 долар США 36,5686 грн.) становить 585097 грн. 6 коп., надав обіцянку організувати незаконне переправлення особи через державний кордон України, зателефонував та проінформував ОСОБА_5 про отримання вказаних грошових коштів, який у свою чергу повідомив про час (21.10.2022 або 24.10.2022) та місце початку проведення фіктивної військово-лікарської комісії в м. Хмельницький, при цьому, за попередньою змовою із ОСОБА_6 обіцяв забезпечити проведення такої комісії із подальшим особистим наданням громадянину України чоловічої статі призовного віку завідомо неправдивого медичного висновку про непридатність до військової служби.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_6 (досудове розслідування відносно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні), в порядку ст. 208 КПК України був затриманий працівниками поліції.

18.04.2023 у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Ураховуючи вищевикладене, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто (систематична неявка до слідчого за повістками про виклик, у зв`язку з перебуванням останнього за кордоном), відповідне повідомлення скеровано в порядку встановленому для відправлення повідомлень, а саме за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та за, останнім відомим місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , через відправлення листом через спрямування через відділення «Укрпошти» водночас відповідне повідомлення скеровано засобом електронного зв`язку, а саме через месенджер WhatsApp но номер мобільного телефону, вказаний ОСОБА_5 під час допиту НОМЕР_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №330418723, квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Ураховуючи викладене, з метою належного забезпечення конфіскації, як виду покарання, яке у разі визнання винним буде застосовано до ОСОБА_5 сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність клопотати перед судом про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно підозрюваного.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

Слідчим суддею визнано за можливе розглядати клопотання у відсутність слдічого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна без повідомлення власника майна, та у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділом Деснянського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001233 від 13.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18 квітня 2023 рокуу зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисто (систематична неявка до слідчого за повістками про виклик, у зв`язку з перебуванням останнього за кордоном), відповідне повідомлення скеровано в порядку встановленому для відправлення повідомлень, а саме за місцем реєстрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та за, останнім відомим місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , через відправлення листом через спрямування через відділення «Укрпошти» водночас відповідне повідомлення скеровано засобом електронного зв`язку, а саме через месенджер WhatsApp но номер мобільного телефону, вказаний ОСОБА_5 під час допиту НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дане положення КПК України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 року).

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Спеціальна конфіскація, яка є заходом кримінально-правового характеру, полягає в примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які встановлено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого відповідними нормами цього Кодексу, які перераховані в ст. 96-1 КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст.170 КПК).

За вимогами п.3 ч.2 ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за вчинення якого, у разі визнання особи винуватою, суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідні дані мають міститися у клопотанні слідчого (детектива), який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з положеннями ст.ст.132, 173 КПК також повинен врахувати правову підставу для арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Отже, виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, майно якого за вироком суду може бути конфісковано, наявність підстави вважати, що незастосування обмежень до розпорядження таким майном може призвести до вжиття підозрюваним заходів для втрати та передачі третім особам з метою уникнення їх арешту та подальшої можливої конфіскації, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно належне ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме, на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , із забороною її відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8