Номер провадження1-кс/754/2641/23
У Х В А Л А

Іменем України

04 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002411 від 08.08.2023 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 04.09.2023 надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання подане слідчим в рамках кримінального провадження №0002411 від 08.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002411 від 08.08.2023 за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не встановленні досудовим розслідуванням особи на протязі лютого 2022 року, шляхом підробки документів, а саме внесення недостовірних даних до офіційних документів, які надають право здійснювати правочин, спрямоване на набуття та зміну цивільних прав та обов`язків, а саме в довіреність, яку в подальшому використали даний завідомо підроблений документ в Головному сервісному центрі МВС України.

29.08.2023, автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 рокувипуску оголошено у розшук.

02.09.2023, автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, було виявлено за адресою: вул. Луцька, блокпост №24, м. Одеса, який на момент виявлення мав нові державні номерні знаки, а саме НОМЕР_3 .

02.09.2023, згідно постанови про проведення процесуальних дій на іншій території слідчим СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, було проведено огляд автомобіля, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 17.03.2023, належить ОСОБА_5 , під час якого було вилучено:

- автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 17.03.2023 на автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- ключ від автомобіля.

02.09.2023, вищевказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002411 від 08.08.2023.

В обґрунтування клопотання про необхідність накладення арешту на вилучене майно, слідчий зазначає, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ст. 237 ч. 7 КПК України).

Положенням ст. 167 ч.1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч.2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчогого та накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення встановлення дійсних обставин вчинення кримінального правопорушення та збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт, в кримінальному провадженні №0002411 від 08.08.2023, з метою збереження речових доказів, на наступне майно:

- автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 17.03.2023 на автомобіль, марки «TOYOTA», моделі «COROLLA», номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- ключ від автомобіля.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1