Справа № 473/2162/23
Номер провадження 1-кс/473/557/2023
У Х В А Л А

"22" травня 2023 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», розташований за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а, шляхом заборони відчуження, розпорядження або використання будь-яким чином грошових коштів, що знаходяться на ньому, а також просить зобов`язати АТ «Райффайзен Банк» надати інформацію про залишок грошових коштів на вказаному картковому банківському рахунку.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що сектором дізнання Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000106 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», оскільки є об`єктивні підстави вважати, що на зазначеному банківському рахунку знаходяться грошові кошти, набуті незаконно шляхом шахрайства, а самегрошові кошти в сумі 94800 грн., перераховані 04.05.2023 потерпілою ОСОБА_4 , які постановою дізнавача від 06.05.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій клопотання підтримує та просить задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, збереження та недопущення можливого приховування грошових коштів, щодо яких наявна потреба у арешті, відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне здійснювати розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000106, слідчий суддя приходить до наступного.

04.05.2023 до чергової частини Вознесенського РУП звернулась ОСОБА_4 із заявою про те, що 04.05.2023 в період часу з 17:20 по 17:28, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_5 , на сайті «OLX», під приводом продажу квадрокоптера «Mavic 3 Fly More Combo», з яким заявниця зв`язувалася по мобільному телефону НОМЕР_2 , шахрайським шляхом у вигляді обману, заволоділа грошовими коштами заявниці в загальній сумі 94800 грн., які остання переказала чотирма платежами зі своєї банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на картковий банківський рахунок «Raiffeisen Bank» № НОМЕР_1 , однак, в подальшому на зв`язок особа перестала виходити та грошові кошти не повертає, тим самим ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Відомості за вказаним фактом 05.05.2023 внесено до ЄРДР за №0000106 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що банківський рахунок № НОМЕР_1 належить АТ «Райффайзен Банк» (м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а).

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в т.ч., збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

У відповідності з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності з ч.2 ст.172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Так, арешт карткового банківського рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у АТ «Райффайзен Банк», має суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, тому існує необхідність збереження грошових коштів, що знаходяться на ньому.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, тобто виключення можливості втрати зазначеного майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) може привести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з урахуванням ст.173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 ; клопотання в частині щодо зобов`язання АТ «Райффайзен Банк» надати інформацію про залишок грошових коштів на даному рахунку задоволенню не підлягає, а тому дане клопотання слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а, із забороною відчуження, розпорядження або використання будь-яким чином грошових коштів, що знаходяться на ньому.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1