Справа № 128/2146/23
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника установи- ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія №81» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, яке він умотивував тим, що оскільки він відбув більш як половину основного покарання, тому просить суд звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

06.09.2023 в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання з підстав зазначених у ньому, суду пояснив, що в певний період часу він працював, але потім перестав працювати; стягнень та заохочень в установі не отримував, встановленого порядку не порушував, поводив себе культурно . Суду також доповнив, що хоче на волі завести собі сім`ю, знайти дружину; належні висновки зробив для себе зробив та більше не буде вчиняти злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважає його необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні, оскільки засуджений є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів ; за час відбування покарання в установі не працевлаштований; заохочень немає; не приймає участі в самодіяльності. Суду також зазначив, що згідно до ст. 81 КК України , що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, однак , вважає, що ОСОБА_5 не довів перед судом своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці що виправився.

Представник ДУ « Стрижавська виправна колонія №81» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини зазначені у характеристиці установи на засудженого. Суду зазначив, що засуджений ОСОБА_5 в установі характеризується посередньо, не працює, ставиться байдуже до роботи; в установі стягнень та заохочень не отримував, а тому просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.

Вивчивши клопотання, вислухавши засудженого та міркування присутніх учасників провадження щодо нього, оглянувши матеріали особової справи на засудженого, суд вважає що клопотання є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що громадянин ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимою особою за вчинення умисних корисливих злочинів:

1) 04.03.2013 Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;

2) 07.07.2014 Луцьким міським судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.ч.1,4 ст.70, КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.07.2019 по кінцю строку відбування покарання;

3) 13.08.2020 Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 4 років обмеження волі

4) 25.08.2022 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч.1 ст.390 КК України до 1 року позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточним покаранням 1 рік 3 місяця позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України період з 12.07.2022 по 27.09.2022 один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Початок строку відбування покарання засудженому відраховується з 27.09.2022, кінець 12.10.2023. Засуджений ОСОБА_5 до ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» прибув 14.07.2022.

Згідно характеристики, наданої ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» від 20.06.2023 судом установлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.07.2022. В державну установу «Вінницька установа виконання покарань (№1)» прибув 14.07.2022, де до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися; в державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 13.10.2022. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином: до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення застосовувались. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, з метою поблажливого ставлення до себе, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати їх тільки за призначенням, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; виконує роботи із самообслуговування, має достатньо навичок для їх виконання. приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення»; не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, соціально - корисні зв`язки підтримує з знайомими, отримав 5 посилок; до робіт по благоустрою установи ставиться байдуже, не вбачає в них суспільної користі. Дотримується вимог пожежної безпеки, вину в скоєному злочині визнав за вироком суду; згідно вироку суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили, за характером комунікабельний, хитрий.

Згідно підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Застосуванню ст. 101 КВК України, а саме переведенню до дільниці соціальної реабілітації не підлягає. Застосуванню ст.82 КК України, а саме заміні не відбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 27.02.2023. Відмовлено комісією установи, як особі, що не стала на шлях виправлення (протокол №7 від 03.03.2023.) Застосуванню ст.81 КК України, а саме умовно - достроковому звільненню за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 12.05.2023. Відмовлено комісією установи, як особі, що не стала на шлях виправлення (протокол №14 від 15.05.2023.)

Крім того, адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_5 не заслуговує на застосування до нього ст.81 КК України, так як раніше був неодноразово засуджений за корисливі тяжкі злочини, проте позитивних висновків для себе не зробив, не працевлаштований, заходи заохочення не застосовувались, участі в самодіяльних організаціях не бажає приймати, тому за час відбування покарання не проявив позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, що є необхідною умовою ресоціалізації засудженого та повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до довідки начальника відділення СПС від 20.06.2023 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_5 , до нього дисциплінарні стягнення, а також заохочення не застосовувались.

З довідки ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» №261 від 21.06.2023, судом установлено, що засуджений ОСОБА_5 за період перебування в установі з 13.10.2023 по теперішній час на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата йому не нараховувалась.

Окрім того, згідно довідки №51, виданої ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№81)», від засудженого ОСОБА_5 за період з 13.10.2022 по 31.05.2023 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, у зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Згідно довідки, виданої відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)», за засудженим в установі, станом на 20.06.2023 не рахуються виконавчі листи.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи та інше.

Відмовляючи у задоволені клопотання, суд виходить з того, що засуджений ОСОБА_5 за місцем відбування покарання характеризується посередньо; заходи заохочення до нього не застосовувалися; останній на оплачуваних роботах не працевлаштований за власним бажанням.

Окрім цього, засуджений є раніше тричі судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, однак належних висновків для себе не зробив, після чого знову був засуджений за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.390 КК України.

Також, суд при винесені даного процесуального рішення бере до уваги і те, що адміністрація установи не вбачає в особистості ОСОБА_5 позитивних змін, що створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки та повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно-нормативного життя в суспільстві.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не довів перед судом належними та допустимими доказами , що своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці він став на шлях виправлення.

У зв`язку з чим, у задоволені клопотання засудженого, слід відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали, а засудженим- в той же строк з дня отримання копії повної ухвали суду.

Повна ухвала суду проголошена 11.09.2023 о 17.25 год.

Суддя: ОСОБА_6