Провадження № 1-кп/947/999/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 05.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 04.05.2023 року 22 години 35 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку №26 по проспекту Ак. Глушка в м. Одесі, побачила невідомого їй раніше ОСОБА_4 , який розмовляв по по мобільному телефону марки «XiaomiRedmi» моделі: «8-А» в корпусі чорного кольору.

В цей момент у неї виник протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «XiaomiRedmi» моделі: «8-А» в корпусі чорного кольору, пам`яттю 32 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_3 підійшла до незнайомого їй раніше ОСОБА_4 , який у ході телефонної розмови намагався дізнатися від свого співрозмовника певний маршрут. Бажаючи увійти в довіру до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 запропонувала йому свою допомогу та таким чином стала ініціатором їх бесіди.

У ході розмови з останнім, дізнавшись про те, що ОСОБА_4 не є місцевим жителем, а приїхав до Одеси з м. Києва, запропонувала йому показати по карті у його мобільному телефоні видатні та популярні місця Одеси, які йому, як гостю міста, цікаво буде відвідати. ОСОБА_4 погодився на її пропозицію та передав свій мобільний телефон ОСОБА_3 .. Показавши ОСОБА_4 у його мобільному телефоні певні пам`ятки архітектури м. Одеси та зручні маршрути до них, ОСОБА_3 , з метою увійти в довіру до ОСОБА_4 , повернула йому мобільний телефон.

Далі продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , користуючись тим, що в ході подальшої їх бесіди з ОСОБА_4 , останній бажаючи віддячити їй за дружнє ставлення до нього, виявив бажання пригостити її випивкою, за пропозицією ОСОБА_4 , ОСОБА_3 увійшла з ним до магазину «Продукти», розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова, 17/1 для придбання алкогольних напоїв.

Знаходячись 04.05.2023 року приблизно о 23:00 годині, у приміщенні магазину «Продукти», розташованого за адресою: м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова, 17/1, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір на протиправне заволодіння шляхом зловживання довірою чужим майном мобільним телефоном ОСОБА_4 , під приводом, начебто, здійснити телефонний дзвінок, звернулася до ОСОБА_4 з проханням передати їй ще раз належний йому мобільний телефон, цього разу вже для, начебто, здійснення телефонного дзвінка, завіривши його у тому, що після телефонної розмови, вона йому його поверне.

Введений в оману ОСОБА_4 добровільно передав належний йому мобільний телефон ОСОБА_3 , будучи впевненим в тому, що після здійснення телефонного дзвінка, телефон йому буде повернуто.

Однак, ОСОБА_3 , заволодівши шляхом зловживання довірою майном ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном марки «XiaomiRedmi» моделі: «8-А» в корпусі чорного кольору, пам`яттю 32 ГБ, ІМЕІ: НОМЕР_1 , не маючи наміру повернути його власнику, під приводом телефонної розмови вийшла з приміщення магазину та зникла з місця скоєння кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_3 розпорядилася майном ОСОБА_4 на власний розсуд, заподіявши йому майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлена із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, згідно якої він згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій, суд враховує відповідно до ст.ст. 65-69-1 КК України, ступінь тяжкості вчиненого проступку, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченою проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 цього Кодексу, є нетяжким злочином, відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 321-ХІ від 03.12.2019 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України віднесений до кримінальних проступків.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає визнання обвинуваченою вини у скоєнні кримінального правопорушення, каяття у скоєному та усвідомлення суспільної небезпеки свого діяння.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Визначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує обставини скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, у лікарів психіатра і нарколога на обліку не перебуває, щире каяття у скоєному. Крім того суд бере до уваги повне визнання ОСОБА_3 вини, відсутність претензій до неї з боку потерпілого і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних проступків або правопорушень, покарання їй слід призначити у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1