Провадження № 1-кп/554/420/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» травня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №00029521 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2022 о 08 годині 00 хвилин екіпаж «Купол 5006» у складі інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_6 , інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_7 , інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 заступили на патрулювання Салтівського району м. Харкова.

Приблизно о 19 годині 20 хвилини на службовий планшет вказаних співробітників поліції від оператора «102» надійшло повідомлення про «погроза фізичною розправою» за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, 145, заявником виявилась ОСОБА_9 , до якої чіплявся невідомий чоловік в стані алкогольного сп?яніння та погрожував побити останню.

Приблизно о 19 годині 25 хвилин екіпаж «Купол 5006» у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зупинились біля під?їзду №11, буд. 145 по Салтівському Шосе в м. Харкові, де їх чекала заявниця. Працівники поліції почали разом з заявницею оглядати прилеглу територію, з метою виявлення чоловіка, який погрожував заявниці.

Приблизно о 19 годині 30 хвилин зі сторони під?їзду №9 вищевказаного будинку, почувся звук падіння металевого предмету та плач дитини. ОСОБА_5 направився в бік під?їзду №9 та раптово із темряви вийшов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого працівник поліції посвітив ліхтарем та повідомивши, що перед ним працівники поліції, висунув законну вимогу зупинитися. ОСОБА_3 вказану вимогу проігнорував, у зв?язку з чим, ОСОБА_5 повторно висунув вимогу зупинитись. В свою чергу ОСОБА_3 , тримаючи руки перед собою, змінив напрямок руху в бік працівника поліції ОСОБА_5 та почав скорочувати відстань, на що ОСОБА_5 висунув вимогу зупинитись та не скорочувати відстань.

В подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 , являється працівником правоохоронного органу та виконує свої службові обов?язки, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», вдягнений у формений одяг працівника поліції, реалізуючи свій злочинній намір, спрямований на завдання побоїв працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов?язків, діючи за раптово виниклим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, діючи умисно, з метою заподіяння побоїв працівнику правоохоронного органу, наніс два удари кулаком правої руки у ділянку обличчя ОСОБА_10 .

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 , спричинено забої м?яких тканин лівої тім?яної та потиличної ділянки.

Далі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, у відповідності ст.ст. 44, 45 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, застосували фізичну силу та вчинили дії, направлені на застосування до ОСОБА_3 спеціальних засобів - «кайданки», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих та самого ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв?язку із виконанням цим працівником службових обов?язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті повністю підтвердив, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорює. Суду пояснив, що 17.09.2022 року, близько 20.00 годин вони з дружиною повертались з дня народження. Він був випивший, а до цього ніч не спав. Було дуже темно, він нічого не бачив, на нього хтось посвітив ліхтарем, щось казав, але що саме, він не пам?ятає. Тоді він підійшов до цього чоловіка, яким, як потім з?ясувалось, був працівник поліції, та наніс йому два удари кулаком в ділянку обличчя та потилицю. В скоєному щиро розкаюється, дуже шкодує про вчинене, просить пробачення і у потерпілого, і у всіх. Зробив відповідні висновки, кинув пиячити, намагається знайти роботи та вести звичайний спосіб життя.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з?явився, від нього в матеріалах кримінального провадження мається заява з проханням розглядати кримінальне провадження без його участі, претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру немає, покарання просить призначити на розсуд суду.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а тому, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, обмежився тількидопитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого. Інші докази по справі не досліджувались.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що визнається судом обставинами, що пом`якшують його покарання.

Крім того, суд враховує сімейний стан обвинуваченого, який є вдівцем, та стан його здоров?я, згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого та довідки від 22.09.2022 року, виданої КНП ХОР «ОКПЛ №3» ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в центрі невідкладеної психіатрії КНП ХОР «ОКПЛ №3» з 19.09.2022 по 22.09.2022 з діагнозом «Стан абстиненції з делірієм».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №251, ОСОБА_3 у період часу, якому відповідає правопорушення, перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 , відповідно до свого психічного стану, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп?яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі "Скоппола проти Італії" від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З урахуванням вказаних вимог закону, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, його обставини та наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, зокрема повне визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, усвідомлення суспільної небезпеки характеру свого діяння та його наслідків, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щиросердне каяття у скоєному, тобто, дійсно відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, бажання залагодити провину, що підтверджується конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, що знайшло своє відображення у матеріалах кримінального провадження та під час судового розгляду, наявність обставин, що обтяжують покарання, а також сімейний стан та стан здоров?я обвинуваченого, думку потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру, не наполягає на суворому покаранні для нього, а також, враховуючи той факт, що особі повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд прийшов до висновків, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

За глибоким переконанням суду саме така міра покарання буде законною, обґрунтованою, справедливою, пропорційною і співрозмірною із ступенем тяжкості, характером, обставинами та наслідками вчиненого кримінального правопорушення, відповідати особі обвинуваченого та меті покарання, а також буде розумним балансом між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав і свобод особи.

Строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту сплив, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 17.09.2022, а згідно довідки від 22.09.2022 року, виданої КНП ХОР «ОКПЛ №3» ОСОБА_3 з 19.09.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в центрі невідкладеної психіатрії КНП ХОР «ОКПЛ №3», отже останньому в строк відбування покарання слід зарахувати строк досудового тримання під вартою (попереднього ув?язнення) з 17.09.2022 по 19.09.2022.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 345 КК України виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України додатково покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк досудового тримання під вартою (попереднього ув?язнення) з 17 вересня 2022 року по 19 вересня 2022 року.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 сплив.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1