Справа № 202/5795/23
Провадження № 1-кс/202/3512/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 27.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 27.03.2023 року до чергової частини Краматорського РУП ГУНП в Донецької області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , якому 27.03.2023 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, трус головного мозку, забій тканин обличчя, закритий перелам 4,5 ребер зліва, лівосторонній пневмоторакс, підшкірна емфізема, перелом кісток лицевого скелету з переходом на основу черепу.

Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 27.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

28.03.2023 в ході затримання порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено та вилучено: флісову куртку ЗСУ чорного кольору, штани камуфляжні ЗСУ, черевики військові оливкового кольору.

28.03.2023 в ході огляду предмету за участю свідка ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: металевий «ТРІПЛІКС» до БМП.

Так, вказані об`єкти - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнані речовим доказом, оскільки містять сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, тому вказане майно потребує проведенню відповідних експертиз.

На даний час є достатньо підстав вважати, що речі, які вилучені під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та вилучені в ході огляду місця події мають значення для подальшого досудового розслідування, та необхідне для подальшого детального огляду, призначення відповідних перевірок, судових експертиз та встановлення осіб, які мають відомості, що можуть бути використані в якості доказів.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки зазначені вище об`єкти мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. До суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив суд клопотання задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене 27.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до копії протоколу затримання ОСОБА_5 28.03.2023 року було вилучено флісову куртку ЗСУ чорного кольору, штани камуфляжні ЗСУ, черевики військові оливкового кольору, які було вилучено в ході, та відповідно до копії огляду предмету від 28.03.2023 року, за участю свідка ОСОБА_6 було вилучено металевий «ТРІПЛІКС» до БМП.. Вказані вилучені об`єкти в порядку ст.. 98 КПК України були визнані речовими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що флісова куртка ЗСУ чорного кольору, штани камуфляжні ЗСУ, черевики військові оливкового кольору; металевий «ТРІПЛІКС» до БМП, які визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні і можуть бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти, арешт на флісову куртку ЗСУ чорного кольору, штани камуфляжні ЗСУ, черевики військові оливкового кольору, які було вилучено 28.03.2023 в ході затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , металевий «ТРІПЛІКС» до БМП, який було вилучено 28.03.2023 в ході огляду предмету за участю свідка ОСОБА_6 ,які є доказом злочину, з метою тимчасово позбавити можливості розпоряджатися будь-яким чином майном та використовувати його, щодо яких існує ризик псування, знищення, перетворення відчуження, тощо, та які перебувають на зберіганні в СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати в матеріалах кримінального провадження, в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1