СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/305/23
ун. № 236/3038/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про поновлення останньому військового звання - підполковника Збройних Сил України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва 03.07.2023 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про поновлення останньому військового звання - підполковника Збройних Сил України.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до неї додатки, суддя дійшов до такого висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту клопотання, вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.11.2016 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 426-1, ч. 1 ст. 115 КК України та на підставі ч.ч. 1,3 ст. 70 КК України засуджено до покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з позбавлення його військового звання - підполковника Збройних Сил України.

Згідно ухвали апеляційного суду Донецької області від 13.07.2017 апеляційна скарга залишились без задоволення. Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.11.2016 залишився без змін.

26.02.2022 ОСОБА_3 звернувся до Президента України з клопотанням про помилування та просив повністю звільнити його від подальшого покарання. За результатами розгляду вказаного клопотання 04.03.2023 за №106/2022 винесено Указ Президента України «Про помилування засуджених».

Як зазначає адвокат у своєму клопотанні, даним Указом Президента про помилування ОСОБА_3 було звільнено від подальшого відбування покарання ПОВНІСТЮ, тобто як від основного покарання так і від додаткового згідно з пунктом 2 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 №223/2015, оскільки Указ про помилування не містить відомостей про часткове звільнення ОСОБА_3 від покарань.

На даний час підполковник ОСОБА_3 проходить військову службу в ЗСУ на посаді заступника командира 4 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі вказаного Указу Президента про помилування ОСОБА_3 було звільнено з місць позбавлення волі, призвано по мобілізації до лав Збройних Сил України, поновлено у військовому званні «підполковник» та призначено на відповідну посаду.

Крім того поновлено ОСОБА_3 у військовому званні відповідає пункту 79 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого військовому званні в разі звільнення від покарання Указом Президента України від 10.12.2008 №1153, де зазначено, що особи, позбавлені військового звання, можуть бути поновлені в попередньому військовому званні в разі звільнення від покарання на підставі акта про помилування.

Вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України, визначені питання, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Згідно положень ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про застосування до засуджених примусового годування; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи, що суд має право вирішувати лише ті питання, що виникають при виконанні вироку, вирішення судом питань після виконання вироку суду вимогами КПК України не передбачено, тому у суду відсутні підстави для розгляду для розгляду даного клопотання по суті.

Натомість, згідно п. 79 Указу Президента №1153 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» вбачається, що особи, позбавлені військового звання за вироком суду, поновлюються в попередньому військовому званні в разі скасування чи зміни вироку суду (у частині позбавлення військового звання) з дня позбавлення їх військового звання.

У разі поновлення особи, позбавленої військового звання за вироком суду, у попередньому військовому званні видається наказ про поновлення у військовому званні посадовою особою, якій надано право присвоювати таке військове звання. У разі відсутності такої посадової особи (внаслідок розформування, ліквідації органу військового управління тощо) наказ видається вищою посадовою особою, яка має право видавати накази по особовому складу.

Також, відповідно до п. 3.23. розділу III «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 на підставі закону про амністію чи акта про помилування, скасування вироку щодо покарання як незаконного та зміни виду покарання за відповідним судовим рішенням поновлення у військовому званні осіб, позбавлених військових звань за вироком суду, здійснюється посадовою особою, якій надано право присвоювати таке військове звання.

З урахуванням викладеного, оскільки ОСОБА_3 не відбуває покарання в межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва, а питання, які ставляться заявником не є предметом розгляду клопотання в порядку ст. 537, 539 КПК України, суд позбавлений можливості розглянути по суті дане клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 537, 539 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про поновлення останньому військового звання - підполковника Збройних Сил України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1