ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/714/22

Провадження № 1-кп/210/168/23

"06" вересня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000001 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 121 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_5 поза межами судового засідання 05 вересня 2023 року надійшло до суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки він має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та цивільну дружину.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 просив змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на нічний або цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою "ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом".

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема і під час судового розгляду, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою з 01.01.2022 року.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність/відсутність судимостей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції заарештованим особам гарантується право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наявності обґрунтованої підозри, яка стала підставою для затримання, та мети подальшого тримання під вартою (справа Єлоєв проти України, № 17283/02), а рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; (справа "Третьяков проти України").

Суд відхиляє доводи прокурора про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюваний зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною, що свідчить про наявність соціальних зв`язків, крім того прокурором не надано доказів щодо спроб ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового слідства під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні або в інших кримінальних провадженнях, також у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідні ризики будуть нівельовані.

Крім цього, суд відхиляє доводи прокурора про наявність такого ризику, як можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки будь-яких доказівщодо такого впливу надано не було, свідки за весь час досудового слідства та судового провадження до органів Національної поліції чи суду з заявами про тиск чи погрози з боку обвинуваченого не звертались, тому такі твердження прокурора, висловлені ним у судовому засіданні, носять абстрактний характер та не підтверджуються жодними доказами.

Суд звертає увагу, що на даний час усі свідки допитані під час судового розгляду. Потерпілий у судові засідання не з`являється, працівниками поліції його місцезнаходження не встановлено.

Суд приходить до висновку, що наявність ризику вчинення кримінального правопорушення не може бути єдиною та достатньою підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у разі застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення буде нівельований.

В своїх рішеннях по справах «Кудла проти Польщі», «Ухань проти України», «Хумматов проти Азербайджану», «Петухов проти України», Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що держава повинна забезпечити тримання ув`язненої особи в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а також належним чином забезпечити її здоров`я та добробут з огляду на практичні потреби ув`язнення. Відсутність належної медичної допомоги може, таким чином, становити поводження, що суперечить ст. 3 Конвенції.

Стаття 3 Конвенції є втіленням однієї з основоположних цінностей демократичного суспільства. Конвенція категорично забороняє катування або нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження або покарання, незважаючи на обставини чи поведінку потерпілого

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи вищевикладене, обвинуваченому ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, не залишати цілодобово приміщення кімнати № 510 корпусу АДРЕСА_2 .

Суд вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тяжкість покарання передбаченого за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 не може бути безумовною підставою для подальшого продовження строку дії тримання під вартою.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

За таких обставин, суд, з урахуванням ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, приходить до висновку про наявність підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, що забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали судді, суду про тримання під вартою обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. 9, 29, 129 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України залишити без задоволення.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням до нього електронного засобу контролю строком до 06 листопада 2023 року включно, негайно звільнивши його з - під варти в залі судового засідання після проголошення ухвали на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати цілодобово приміщення кімнати АДРЕСА_3 строком до 06 листопада 2023 року включно.

Строк дії ухвали суду становить два місяці до 06 листопада 2023 року.

Копію ухвали направити до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань № 3", Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у справі.

Ухвала суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 вересня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1