Справа № 135/918/22
Провадження № 1-кп/135/29/23
ВИРОК

іменем України

25.05.2023 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000469 від 15.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Йосипівка Козятинського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, раніше судимого:

01.06.2007 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

17.04.2008 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 186, ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

30.09.2010 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;

09.06.2017 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців;

05.08.2020 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, 19.10.2022 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 16:00 год. 30.10.2021 із використанням SІМ-картки НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 , вводячи таким чином в оману останню, та повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ «Ощадбанк», невідомі особи не санкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в Інтернет - магазині «Розетка».

Далі ОСОБА_3 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_5 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де, діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_3 про те, що перебуває в с. Завидовичі Городоцького району, Львівської області, де відсутні відділення банку та банкомати.

Продовжуючи виконання злочинного плану ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 про те, що остання може здійснити відміну платежу за допомогою додатку «Ощад 24» у своєму смартфоні. Після цього, близько 16 год. 24 хв. в ході продовжуваної розмови із ОСОБА_7 та, переконавшись, що остання зайшла в додаток «Ощад 24» на своєму мобільному телефоні, шляхом обману, під приводом відміни несанкціонованого платежу, повідомив останній алгоритм дій, в ході виконання яких ОСОБА_5 , не усвідомлюючи дійсне значення своїх дій, здійснила переказ власних грошових коштів у сумі 15 000 гривень на банківську карту № НОМЕР_3 , яка перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , реквізити якої їй повідомив ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_5 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився надалі на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 15 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 14 год. 40 хв. 07.11.2021 із використанням SІМ-картки НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_4 , що перебуває у користуванні ОСОБА_9 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», вводячи таким чином в оману останнього, та повідомив ОСОБА_9 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останньому та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині.

Далі ОСОБА_3 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_9 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де, діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, ОСОБА_3 , вводячи в оману ОСОБА_9 , дізнався від останнього конфіденційну інформацію, а саме, номер його банківської картки, термін її дії та CVV-код.

Надалі ОСОБА_3 , будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_9 , переконавшись у тому, що останній знаходиться біля банкомату в смт. Нова Ушиця Камянець-Подільського району Хмельницької області, дав вказівку останньому зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , інструктуючи в ході продовжуваної розмови потерпілого ОСОБА_9 , вводячи останнього в оману дав вказівку поповнити рахунок мобільного номера НОМЕР_4 , який використовував потерпілий.

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_3 від імені ОСОБА_9 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів. Потім, на абонентський номер ОСОБА_9 приходили смс-повідомлення із кодами, які останній, будучи введеним ОСОБА_3 в оману та виконуючи його вказівки, не усвідомлюючи дійсного значення своїх дій, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови.

За результатами введення ОСОБА_10 отриманих від потерпілого кодів у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «Лео» було здійснено списання грошових коштів з мобільного рахунку ОСОБА_9 на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 , яка перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 2808 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_9 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2808 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 16 год. 30 хв. 10.11.2021 із використанням SІМ-картки НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_6 , що перебуває у користуванні ОСОБА_11 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк». вводячи таким чином в оману останню, та повідомив ОСОБА_11 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові Кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка».

Далі ОСОБА_12 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_11 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, ОСОБА_3 , вводячи в оману ОСОБА_11 , дізнався від останньої конфіденційну інформацію, а саме, номер її банківської картки, термін дії та CVV-код.

Надалі ОСОБА_3 , будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_13 , переконавшись у тому, що остання знаходиться біля банкомату, дав вказівку їй зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Будучи введеною в оману та діючи за вказівкою ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , перебуваючи біля банкомата АТ «КБ «ПриватБанк», по вулиці Паращука, 5 у м. Теребовля Тернопільського району Тернопільської області, зняла готівкові кошти в сумі 19 000 гривень, після чого направилась до найближчого платіжного терміналу, де перерахувала вказані грошові кошти на рахунок свого мобільного номеру НОМЕР_6 .

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_12 від імені ОСОБА_11 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілої, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів.

Пізніше на абонентський номер ОСОБА_11 приходили SMS-повідомлення із кодами, які остання, будучи введеною ОСОБА_3 в оману та виконуючи його вказівки, не усвідомлюючи дійсного значення своїх дій, диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення ОСОБА_3 отриманих від потерпілої кодів у мобільному додатку було здійснено списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_11 у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» на рахунок банківської карти № НОМЕР_5 , яка перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 на суму 8000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , шляхом обману під приводом припинення несанкціонованого зняття коштів, переконав потерпілу ОСОБА_11 перерахувати решту знятих нею у банкоматі грошових коштів через платіжний термінал на підконтрольний йому мобільний номер телефону НОМЕР_7 , який він продиктував останній. Будучи введеною ОСОБА_3 в оману ОСОБА_11 за допомогою платіжного терміналу перерахувала 11 000 грн на вказаний мобільний номер телефону, підконтрольний ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_11 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 19 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 16 год. 30 хв. 15.11.2021 із використанням SІМ-картки НОМЕР_1 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_8 , що перебуває у користуванні ОСОБА_14 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», вводячи таким чином в оману останнього та повідомив ОСОБА_14 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останньому та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка».

Далі ОСОБА_3 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_14 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код.

Надалі ОСОБА_3 , будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_10 , переконавшись в тому, що останній знаходиться біля банкомату в с. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, дав йому вказівку зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Далі, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , переконавшись, що ОСОБА_14 перебуває біля платіжного терміналу самобслуговування, вводячи останнього в оману, дав вказівку поповнити рахунок мобільного номера НОМЕР_8 , який використовував потерпілий.

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_3 від імені ОСОБА_14 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_14 приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, будучи введеним ОСОБА_12 в оману та виконуючи його вказівки, не усвідомлюючи дійсного значення своїх дій, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілого кодів було здійснено списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_14 через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» на невстановлені підконтрольні ОСОБА_3 рахунки на загальну суму 6 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_14 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 6000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 12 год. 44 хв. 21.11.2021 із використанням SІМ-картки НОМЕР_9 , здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_10 , що перебуває у користуванні ОСОБА_15 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», вводячи таким чином в оману останнього, та повідомив ОСОБА_16 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останньому та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка».

Далі ОСОБА_3 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_16 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код.

Надалі ОСОБА_3 , будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_16 , переконавшись у тому, що останній перебуває біля банкомату по вулиці Щорса, 112, в смт. Куликівка Чернігівського району Чернігівської області, дав йому вказівку зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Виконуючи вказівки ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_16 зняв готівкові грошові кошти в сумі 2000 гривень і направився до найближчого платіжного терміналу. Далі, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_17 , переконавшись, що ОСОБА_16 перебуває біля платіжного терміналу, вводячи останнього в оману, дав вказівку поповнити рахунок мобільного номера НОМЕР_10 , який використовував останній.

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_3 від імені ОСОБА_16 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_16 приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, будучи введеним ОСОБА_3 в оману та виконуючи його вказівки, не усвідомлюючи дійсного значення своїх дій, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілого кодів через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» було здійснено списання грошових коштів ОСОБА_16 в сумі 2000 гривень на банківську карту № НОМЕР_5 , що перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , реквізити якої йому повідомив ОСОБА_3 .

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , шляхом обману переконав ОСОБА_16 за допомогою платіжного терміналу перевести грошові кошти в сумі 400 гривень із його банківської картки на мобільний номер - НОМЕР_10 , що використовував потерпілий.

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_3 від імені ОСОБА_16 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_16 , приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, виконуючи вказівки ОСОБА_3 , диктував в ході продовжуваної телефонної розмови.

За результатами введення отриманих від потерпілого кодів у мобільному додатку було здійснено списання грошових коштів з мобільного рахунку ОСОБА_16 на підконтрольні ОСОБА_3 , рахунки на суму 400 гривень. Після цього ОСОБА_3 , шляхом обману під приводом відміни несанкціонованого зняття грошових коштів, переконав ОСОБА_16 зняти готівкові кошти зі своєї банківської картки.

Виконуючи вказівки ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_16 повернувся до банкомату, де повторно зняв готівкові кошти в сумі 14 500 гривень. В подальшому ОСОБА_16 , за вказівкою ОСОБА_3 знову повернувся до платіжного терміналу. Далі ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_18 алгоритм дій, в ході виконання яких останній, не усвідомлюючи дійсне значення своїх дій, здійснив переказ грошових коштів у сумі 14 500 гривень на банківську карту № НОМЕР_5 , що перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , реквізити якої йому повідомив ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_16 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_16 майнової шкоди на загальну суму 16 900 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», розташованій по вулиці Гранітній, 15 в селищі Губник, Гайсинського району, Вінницької області, перебуваючи у приміщенні соціально-психологічної служби № 2, що знаходиться в другій локальній житловій дільниці ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», використовуючи наявну у його користуванні електронно-обчислювальну техніку, близько 11 год. 21 хв. 30.01.2022 із використанням SІМ-картки НОМЕР_11 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер НОМЕР_12 , що перебуває у користуванні ОСОБА_19 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», вводячи таким чином в оману останню та повідомив ОСОБА_19 неправдиву інформацію про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка».

Далі ОСОБА_3 повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_19 , необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де, діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код.

Надалі ОСОБА_3 , будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_19 , переконавшись у тому, що остання знаходиться біля банкомату, що у приміщенні ТРЦ «Ашан» по вулиці Сім`ї Сосніних, 17 в м. Києві, дав вказівку їй зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Будучи введеною в оману та діючи за вказівкою ОСОБА_3 , ОСОБА_19 , перебуваючи біля платіжного терміналу самообслуговування, що у приміщенні ТРЦ «Ашан» по вулиці Сім`ї Сосніних, 17 в м. Києві поповнила рахунок мобільного номера НОМЕР_12 , який використовувала остання.

Після цього, використовуючи невстановлену електронно-обчислювальну техніку ОСОБА_3 від імені ОСОБА_19 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілої, суму переказу, а також дані підконтрольних ОСОБА_3 рахунків для виведення грошових коштів.

Потім на абонентський номер ОСОБА_19 приходили SMS-повідомлення із кодами, які остання, будучи введеною ОСОБА_3 в оману та виконуючи його вказівки, не усвідомлюючи дійсного значення своїх дій, диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілої кодів у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» було здійснено списання грошових коштів в сумі 8000 гривень з мобільного рахунку ОСОБА_19 на банківську карту № НОМЕР_5 , що перебувала під контролем ОСОБА_3 та була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , реквізити якої потерпілій повідомив ОСОБА_3 .

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , шляхом обману під приводом відміни несанкціонованого виведення коштів з банківської картки переконав ОСОБА_19 за допомогою платіжного терміналу поповнити рахунок на підконтрольні йому мобільні номери телефону НОМЕР_13 в сумі 3500 гривень та НОМЕР_14 в сумі 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 довів свій злочинний умисел до кінця, отримав вказані грошові кошти ОСОБА_19 на підконтрольні йому рахунки, якими розпорядився в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_19 майнової шкоди на загальну суму 12 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, пояснивши, що в період відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)», з метою заволодіння чужими грошовими коштами, вчиняв шахрайські за допомогою наявних в нього мобільних телефонів.

Так, 30.10.2021 він здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_5 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6 , та повідомив останній про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ «Ощадбанк», невідомі особи не санкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет - магазині «Розетка». Далі повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів останній необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де, діючи за його інструкцією, відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, ОСОБА_5 повідомила йому про те, що за місцем її проживання відсутні відділення банку та банкомати. Після цього він повідомив ОСОБА_5 про те, що остання може здійснити відміну платежу за допомогою додатку «Ощад 24» у своєму смартфоні, та в ході продовжуваної розмови із ОСОБА_7 , переконавшись, що остання зайшла в додаток «Ощад 24» на своєму мобільному телефоні, повідомив останній алгоритм дій, в ході виконання яких ОСОБА_5 здійснила переказ власних грошових коштів у сумі 15000 гривень на банківську карту відкриту на ім`я ОСОБА_8 . В подальшому розпорядившись вказаними коштами на власний розсуд.

Крім того, 07.11.2021 він здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_9 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», та повідомив останнього про те, що начебто з його банківської платіжної картки, яка емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині. Далі він повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_9 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де необхідно відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, він дізнався від ОСОБА_9 номер його банківської картки, термін її дії та CVV-код.У подальшому він, будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_9 , переконавшись у тому, що останній знаходиться біля банкомату, дав вказівку останньому зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу, та в ході продовжуваної розмови дав вказівку ОСОБА_9 поповнити рахунок мобільного номера, який той використовував. Після цього, він від імені ОСОБА_9 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Потім, на абонентський номер ОСОБА_9 приходили смс-повідомлення із кодами, які останній диктував йому в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами вказаних дій було здійснено списання грошових коштів з мобільного рахунку ОСОБА_9 на рахунок банківської карти, яка була відкрита на ім`я ОСОБА_8 , на загальну суму 2808 гривень.

Крім того, він 10.11.2021 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_11 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», та повідомив останню про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить останній та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові Кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка». Далі він повідомив ОСОБА_11 , що для відміни замовлення та повернення грошових коштів останній необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де відмінити платіж та змінити старий пін-код. Після цього, він дізнався від останньої номер її банківської картки, термін дії та CVV-код. У подальшому він, будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_13 , дав вказівку їй зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу, що та і зробила, після чого направилась до найближчого платіжного терміналу, де перерахувала вказані грошові кошти на рахунок свого мобільного номеру.

Після цього, він від імені ОСОБА_11 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілої, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Пізніше на абонентський номер ОСОБА_11 приходили SMS-повідомлення із кодами, які остання, диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення ним отриманих від потерпілої кодів у мобільному додатку було здійснено списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_11 у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» на рахунок банківської карти, яка була відкрита на ім`я ОСОБА_8 на суму 8000 гривень. В подальшому він переконав ОСОБА_11 перерахувати решту знятих нею у банкоматі грошових коштів через платіжний термінал на підконтрольний йому мобільний номер телефону, який він продиктував останній. ОСОБА_11 за допомогою платіжного терміналу перерахувала 11000 грн. на вказаний мобільний номер телефону.

Крім того, він 15.11.2021 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_14 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», та повідомив останнього про те, що начебто з його банківської платіжної картки, яка емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка». Далі він повідомив ОСОБА_14 , що для відміни замовлення та повернення грошових коштів тому необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де відмінити платіж та змінити старий пін-код. ОСОБА_20 мобільному зв`язку із ОСОБА_10 , переконавшись в тому, що останній знаходиться біля банкомату, дав йому вказівку зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Далі, переконавшись, що ОСОБА_14 перебуває біля платіжного терміналу самобслуговування, дав тому вказівку поповнити рахунок мобільного номера, який використовував потерпілий. Після цього, від імені ОСОБА_14 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», він ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_14 приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілого кодів було здійснено списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_14 через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» на рахунки на загальну суму 6 000 гривень.

Крім того, він 21.11.2021 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_15 , якому представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», та повідомив останньому про те, що начебто з банківської платіжної картки, яка належить тому та емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка». Далі він повідомив, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів ОСОБА_16 необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де відмінити платіж та змінити старий пін-код. У подальшому він, будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_16 , переконавшись у тому, що останній перебуває біля банкомату, дав йому вказівку зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. Виконуючи його вказівки потерпілий ОСОБА_16 зняв готівкові грошові кошти в сумі 2000 гривень і направився до найближчого платіжного терміналу. Далі, переконавшись, що ОСОБА_16 перебуває біля платіжного терміналу, дав тому вказівку поповнити рахунок мобільного номера, який використовував останній. Після цього, він від імені ОСОБА_16 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_16 приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілого кодів через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» було здійснено списання грошових коштів ОСОБА_16 в сумі 2000 гривень на банківську карту, що була відкрита на ім`я ОСОБА_8 . В подальшому він переконав ОСОБА_16 за допомогою платіжного терміналу перевести грошові кошти в сумі 400 гривень із його банківської картки на мобільний номер, що використовував потерпілий. Після цього, він від імені ОСОБА_16 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілого, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_16 , приходили SMS-повідомлення із кодами, які останній, виконуючи вказівки, диктував в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілого кодів у мобільному додатку було здійснено списання грошових коштів з мобільного рахунку ОСОБА_16 на рахунки на суму 400 гривень. Після цього він переконав ОСОБА_16 зняти готівкові кошти зі своєї банківської картки. Виконуючи його вказівки потерпілий ОСОБА_16 повернувся до банкомату, де повторно зняв готівкові кошти в сумі 14 500 гривень. В подальшому ОСОБА_16 , за його вказівкою знову повернувся до платіжного терміналу. Далі він повідомив ОСОБА_18 алгоритм дій, в ході виконання яких останній здійснив переказ грошових коштів у сумі 14 500 гривень на банківську карту, що була відкрита на ім`я ОСОБА_8 .

Крім того, він 30.01.2022 здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, що перебуває у користуванні ОСОБА_19 , якій представився працівником служби безпеки АТ «КБ «ПриватБанк», та повідомив останню про те, що начебто з її банківської платіжної картки, яка емітована в АТ КБ «Приватбанк», невідомі особи несанкціоновано намагаються зняти грошові кошти шляхом розрахунку в інтернет-магазині «Розетка». Далі він повідомив останню, що для відміни замовлення та повернення грошових коштів їй необхідно пройти до найближчого відділення банку або платіжного терміналу, де відмінити платіж та змінити старий пін-код. У подальшому він, будучи на постійному мобільному зв`язку із ОСОБА_19 , переконавшись у тому, що остання знаходиться біля банкомату, дав вказівку їй зняти готівкові грошові кошти із банківської картки та підійти до платіжного терміналу. ОСОБА_19 , перебуваючи біля платіжного терміналу самообслуговування, поповнила рахунок мобільного номера, який використовувала остання. Після цього, він від імені ОСОБА_19 у мобільному додатку «Смарт-Гроші Київстар», ввів номер мобільного телефону потерпілої, суму переказу, а також дані рахунків для виведення грошових коштів. Потім на абонентський номер ОСОБА_19 приходили SMS-повідомлення із кодами, які остання диктувала в ході продовжуваної телефонної розмови. За результатами введення отриманих від потерпілої кодів у мобільному додатку через платіжну систему ТОВ «ЛЕО» було здійснено списання грошових коштів в сумі 8000 гривень з мобільного рахунку ОСОБА_19 на банківську карту, що відкрита на ім`я ОСОБА_8 . В подальшому, під приводом відміни несанкціонованого виведення коштів з банківської картки, він переконав ОСОБА_19 за допомогою платіжного терміналу поповнити рахунок на мобільні номери телефону в сумі 3500 гривень та в сумі 500 гривень. Цивільні позови потерпілих визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням тих документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачена.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 упродовж 2021-2022 років, шляхом обману, повторно, із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, заволодів чужим майном, а саме: грошовими коштами в сумі 15 000 грн, які належать потерпілій ОСОБА_5 , грошовими коштами в сумі 2 808 грн, які належать потерпілому ОСОБА_9 , грошовими коштами в сумі 19 000 грн, які належать потерпілій ОСОБА_11 , грошовими коштами в сумі 6 000 грн, які належать потерпілому ОСОБА_14 , грошовими коштами в сумі 16 900 грн, які належать потерпілій ОСОБА_16 , та грошовими коштами в сумі 12 000 грн, які належать потерпілій ОСОБА_19 , а тому ці її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій із застосуванням електронно-обчислювальної техніки.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на принцип пропорційності, коли призначене особі покарання вважалося непропорційним втручанням держави у права людини (рішення у справі «Швидка проти України»).

Дотримання принципу пропорційності є дотриманням стандартів прав людини, передбачених ЄСПЛ у вирішенні питань покарання, та дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є перелічені в законі, а також не зазначені в ньому, але встановлені судом різного роду чинники об`єктивного чи суб`єктивного характеру, які не є ознаками складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, однак знижують ступінь суспільної небезпечності особи винуватого і (або) вчиненого ним злочину, і у зв`язку з цим є підставою для призначення менш суворого покарання.

Загально визнано, що щире каяття має бути добровільним, тобто базуватися на внутрішньому переконанні особи. Воно характерне тим, що засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, його позиція з цих підстав була незмінною, надавав послідовні, взаємоузгодженні з іншими доказами показання, щире каяття обвинуваченого є дійсним, відвертим, підтверджується щирим жалем з приводу наслідків, які настали від його дій, та осудом своєї поведінки, а також його бажанням виправитись.

Таким чином обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Таким чином при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжкими, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, не навчається, не одружений, при цьому також приймає до уваги наявність пом`якшуючої обставини та відсутність жодних обтяжуючих обставин покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 190 КК України.

Між тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. А відповідно до ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вирішення цивільного позову.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді цивільних позовів судом встановлено, що відповідно до позовних заяв потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого на свою користь в рахунок відшкодування майнової шкоди - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень; потерпіла ОСОБА_19 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, потерпілий ОСОБА_16 - 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснив, що він визнає цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди в заявленому потерпілими розмірі в повному обсязі, готовий відшкодовувати завдану шкоду. Будь-яких заперечень щодо достовірності та допустимості документів, які підтверджують матеріальну шкоду не висловив.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, з огляду на визнання обвинуваченим позовних вимог, суд вважає доведеним цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 у розмірі вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом обману у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_5 ; цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 у розмірі вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом обману у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_19 та цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 у розмірі вартості майна, яким обвинувачений заволодів шляхом обману у сумі 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_16 .

Мотиви ухвалення інших рішень.

Ухвалою суду від 08.05.2023 в рамках даного кримінального провадження застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор заявив клопотання про заміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , просив до вступу вироку в законну силу застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зважаючи на те, що до ОСОБА_3 за даним вироком застосовано вимоги ст. 75 КК України, в зв`язку з чим він звільняється від відбування покарання з випробуванням, а тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен в повній мірі забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт накладений за ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2022, 24.03.2022.

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових біологічних експертиз на загальну суму 19 585 грн 87 коп. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 25.05.2023.

Клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 змінити, застосувавши до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши перебувати цілодобово за місцем проживання - у будинку АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 23 липня 2023 року, але не довше ніж до набрання вироком законної сили, звільнивши його з під варти негайно.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та м. Козятин Хмільницького району Вінницької області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на 60 днів до 23 липня 2023 року, але не пізніше дня набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити відповідному органу Національної поліції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_4 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 08.05.2023 по день звільнення з під варти, тобто по 25.05.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_19 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 12 000 (дванадцять тисяч) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_16 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень.

Речові докази, які зберігаються в слідчому відділі розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, після набрання вироком суду законної сили:

- мобільний телефон марки «XIАOMI" у корпусі сіро-білого кольору, модель MAG138, без сім карти у ввімкненому стані, планшет марки «HUAWEI» S/N:8TU9X20A21X03154, пластикову коробку з-під зубочисток в середині якої містяться: сім-карта білого кольору із логотипом «Київстар» блакитного кольору № НОМЕР_15 , сім-карта білого кольору із логотипом «Київстар» блакитного кольору № НОМЕР_16 , сім-карта білого кольору із логотипом «лайфселл» жовтого кольору № НОМЕР_17 , сім-карта білого кольору із логотипом «лайфселл» жовтого кольору № НОМЕР_18 , сім-карта білого кольору із логотипом «лайфселл» жовтого кольору № НОМЕР_19 , сім-карта білого кольору із № НОМЕР_20 , сім-карта білого кольору із логотипом «Водафон» червоного кольору № НОМЕР_21 , WI-FI розтер марки «NETGEAR» 4G у корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «SONI ERICSSON» модель W880і, IMEI: НОМЕР_22 , мобільний телефон марки «NOMI» модель І 184, IMEI 1: НОМЕР_23 , IMEI 2: НОМЕР_24 , мобільний телефон марки «НТС» IMEI: НОМЕР_25 , із сім картою білого кольору із логотипом «Київстар» блакитного кольору № НОМЕР_26 - конфіскувати, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2022;

- блокнот із чорновими записами, аркуш паперу із записами номерів мобільних телефонів - знищити; флеш накопичувач об`ємом 4 ГБ із надписом PD4GH2GRCO у рожево-блакитному пластиковому корпусі - конфіскувати, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2022;

- сімдесят дев`ять фрагментів аркушів паперу із чорновими записами; палітурку від зошиту із надписом «Amsterdam» із чорновими записами; палітурку від зошиту із надписом «Longboard» із чорновими записами; палітурку від зошиту із надписом «Mickey» із чорновими записами; палітурку від зошиту із надписом «ABSTRACT» із чорновими записами; палітурку від зошиту із надписом «Disign» із чорновими записами; записник - календар без палітурки із чорновими записами; фрагмент картону із надписом «Zirano» із чорновими записами - знищити; планшет марки «Samsung» чорного кольору IMEI: НОМЕР_27 - конфіскувати, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2022.

Речові докази, які знаходяться на відповідному зберіганні у ОСОБА_8 , а саме: банківську картку «Райфайзен банк» Аваль № НОМЕР_28 ;- банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_29 ;- банківську картку «А-банк» № НОМЕР_5 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_30 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_31 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_32 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_33 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_34 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_35 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_36 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_37 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_38 ;- пластикова скретч картка від сім-карти № НОМЕР_39 ;-сім-карта «Київстар»;-сім-карта «лайфселл»;- мобільний телефон марки «Номі» ІМЕІ: НОМЕР_40 ; - мобільний телефон марки «Нокіа» ІМЕІ: НОМЕР_41 , ІМЕІ: НОМЕР_42 - залишити останній як законному володільцю, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2022.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-22/2639-БД від 04.04.2022 в розмірі 4 738 грн 58 коп., судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-22/2638-БД від 18.04.2022 в розмірі 6 657 грн 52 коп., судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-22/2683-БД від 27.05.2022 в розмірі 8 189 грн 77 коп., а всього на загальну суму 19 585 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 87 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя