Справа №639/1779/23
Провадження № 1-КП/639/346/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/1779/23 (в ЄРДР №0000089 від 29.01.2023) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого судимості, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Солдат ОСОБА_3 , в один із днів третьої декади січня 2023 року (більш точні дата та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), всупереч урегульованим суспільним відносинам у сфері громадської безпеки в Україні щодо поводження з бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, діючи зі злочинним умислом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, не маючи передбаченого законом дозволу, спочатку придбав у невстановленому місці та за невстановлених обставин, наступальну гранату DM51А2.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного придбання вище вказаного бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, тобто в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року і «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року.

Після вищезазначеного незаконного придбання солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, бажаючи, та, прагнучі вчинити незаконне зберігання придбаного ним бойового припасу, помістив його до бардачку салону транспортного засобу «Opel Combo» з д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні, та розпочав його незаконне зберігання.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 у зазначений вище період часу, але не пізніше 11 год. 00 хв. 29.01.2023 здійснив усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного зберігання у транспортному засобі, що перебував у його користуванні, раніше придбаного ним бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Протиправна злочинна діяльність солдата ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним зберіганням боєприпасів, була припинена 29.01.2023 o 11 год. 20 хв. працівниками поліції.

Так, 29.01.2023 в ході проведення огляду транспортного засобу, яким користувався та керував солдат ОСОБА_3 , у період з 12 год. 23 хв. до 12 год. 39 хв. в барадчку салону транспортного засобу «Opel Combo» з д.н.з. НОМЕР_2 було виявлено та вилучено німецьку обороно-наступальну гранату DM51A2, яка є бойовим припасом військового призначення.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки вибухо-технічної експертизи. Зокрема ОСОБА_3 надав показання, згідно яких він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . У січні 2023 під час обов`язків військової служби знайшов на позиції трофейну німецьку гранату, яку поклав до свого автомобіля «Opel Combo» та залишив її там. Через деякий час його зупинили на посту по Григорівському шосе в м. Харкові та в ході огляду, проведеного з його дозволу, працівники поліції знайшли та вилучили вказану гранату. Ця граната у військовій частині не була облікована та йому не видавалась.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Цю позицію також висловив прокурор.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних процесуальних витрат та речових доказів.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання, звільнення від відбування покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не має судимості; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений; проходить військову службу на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 ; має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; його стадію; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, у частині другій статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)

При цьому обставин, які б явно свідчили, що застосування судом статті 75 КК України буде неправомірним та недостатнім для забезпечення мети покарання ОСОБА_3 прокурором не доведено. Більш того, сам прокурор в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Тому,з урахуванням вищенаведеного, а також правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 17.04.2018р. по справі № 298/95/16та від 16.08.2018р. по справі №183/163/14, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (командира військової частин); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (командира військової частин) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ по кримінальному провадженню: спеціалізований пакет з маркуванням WAR1253177, в якому знаходиться корпус обороно-наступальної гранати DM51A2 з осколковим чохлом, а також спеціалізований пакет з маркуванням WAR1253176Ю, в якому знаходиться запал DM82 (засіб підриву), передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знищити.

Процесуальні витрати в сумі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві грн. 68 коп.) на залучення експерта стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського НДЕКЦ МВС.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1