Є.у.н.с.с. 512/466/23
Провадження №1-кп/512/34/23

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 за № 0000082, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабатинівка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовозобов`язаного (знятий з обліку), не працюючого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2023 року близько 10 години ранку, ОСОБА_4 перебуваючи на території водойми (руслі) річки Південний Буг в с. Вільшанка Подільського району Одеської області, переслідуючи протиправний злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним промислом, без наявності передбаченого законом дозволу, в порушення вимог статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та частини 4 пункту 4, частини 5 пункту 3 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, відповідно до якого «забороняється вилов водних живих ресурсів з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом» та «добування (вилов), транспортування або зберігання на рибогосподарському водному об`єкті (його частині), в його прибережній захисній смузі та водних біоресурсів, які занесені до Червоної книги України та/або включені до переліків регіонально рідкісних видів, що охороняються, та включені до інших переліків, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України», розуміючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог статей 27, 38, 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Наказу Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 114 від 29.03.2023 «Про визначення меж нерестових ділянок та встановлення заборони вилову водних біоресурсів у зв`язку з їх нерестом на рибогосподарських водних об`єктах в районі контролю Одеського рибоохоронного патруля», згідно якого встановлено заборону вилову водних біоресурсів у зв`язку з їх нерестом на водних об`єктах підконтрольних Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), в тому числі на річці Південний Буг в межах Одеської області у період з 1 квітня по 30 червня 2023 року, тобто у період, в який заборонений вилов (добування) риби, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на вчинення незаконного вилову (добування) риби та подальшого її використання у власних цілях, використовуючи заздалегідь заготовлене заборонене знаряддя для лову (добування) риби, а саме: сітку типу «Паук», висотою 2,5 м, шириною 2,5 м. та вічком 40 мм. кожна, які відповідно до частини 4 пункту 4, частини 5 пункту 3 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року, являються забороненим знаряддям лову, без належного дозволу, в заборонений час, тобто в період нересту, здійснював незаконний вилов цінної риби, а саме: «судак» в кількості 1 одиниці вартістю 330 гривень за один екземпляр та «підуста» в кількості 1 одиниці вартістю 3587 гривень за один екземпляр, який занесений до Червоної Книги України та відповідно до Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 за №1209 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (зі змінами від 06.10.2021 за №1039) та постанови Кабінету Міністрів від 07.11.2012 №1030 «Про розміри компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування», заподіяв істотну шкоду рибним запасам України, тобто збитки від незаконного вилову (добування) риби на загальну суму 3917,00 гривень. Після чого, в цей же день 17.05.2023 близько 11 годині 25 хвилин ОСОБА_4 знаходячись на кладці річки Південний Буг в селі Вільшанка Подільського району Одеської області, разом з забороненим знаряддям лову сіткою типу «Паук» та незаконно виловленою (добутою) рибою був викритий працівниками СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, які в подальшому здійснили дзвінок на лінію «102» та повідомили про даний факт.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вручено ОСОБА_4 21.06.2023.

Потерпілі у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового провадження між прокурором Любашівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000082, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_4 23.06.2023 на підставі статей 468, 469, 470, 472 КПК України в приміщенні Любашівської окружної прокуратури Одеської області, що знаходиться за адресою: вул. Володимира Князя, 107, смт. Любашівка, Подільський район, Одеська область у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяв розкриттю злочину та проведенню кримінального провадження.

Враховуючи повне визнання своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, сторони вказаної угоди дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною 1 статті 249 КК України у виді одного року обмеження волі з застосуванням статті 75 КК України, та покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 1 статті 249 КК України суд дійшов до наступного.

Як встановлено пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до частини 2 статті 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні вказаної угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та зазначив, що він уклав з прокурором угоду про визнання винуватості, стверджував, що розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження та невиконання даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473, статтею 476 цього Кодексу, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид і міру покарання, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості свого підзахисного підтримав, просив її затвердити, пояснивши, що угода укладена ним у його присутності без будь-якого примусу, цілком добровільно, вважає, що угода відповідає вимогам, визначеними статтею 472 КПК України, та очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Отже, суд вважає, що обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи санкцію частини 1 статті 249 КК України вказане кримінальне правопорушення відповідно до частини 2 статті 12 цього Кодексу відноситься до кримінальних проступків.

Суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дана правильна правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції частини 1 статті 249 КК України, відповідає положенням Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (кримінального проступку), особу винного, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , в угоді не зазначено.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання у виді одного року обмеження волі з застосуванням статті 75 КК України, та покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України буде необхідним й достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Стосовно спеціальної конфіскації суд зазначає таке.

Згідно з частиною 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до частини 10 статті 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Згідно з частиною 1 статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (частина 2 статті 96-1 КК України).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно було використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У цьому кримінальному провадженні повністю доведено, що ОСОБА_4 , володілець сітки зеленого кольору висотою 2,5м та шириною 2,5м з вічком 40 мм, елементів каркасу пристрою для відлову риби типу Павук в кількості 4шт зеленого кольору довжиною 2,52м кожна, дерев`яної палиці довжиною 3,25м та з`єднувальний елемент каркасу з відрізком тканинного канату, що є майномяке було використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, знав про їх незаконне використання; вищевказане майно було використано ним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію вказаного майна, яке обвинуваченим було застосовано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 18.05.2023 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Матеріальна шкода, завдана даним кримінальним правопорушенням відшкодована та становила 3917 грн 00 коп.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Керуючись статтею 50, частиною 1 статті 249 КК України, пунктом 2 частиною 1 статті 468, статтями 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.06.2023 між прокурором Любашівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 за № 0000082 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сабатинівка Ульяновського району, Кіровоградської області, українця громадянина України, з вищою освітою, військовозобов`язаного (знятий з обліку), не працюючого, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до частин 1, 3 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави речові докази по справі: сітку зеленого кольору висотою 2,5м та шириною 2,5м з вічком 40 мм кожне, яку було вилучено та поміщено до криміналістичного сейф-пакету №INZ2055746, елементи каркасу в кількості 4 шт зеленого кольору довжиною 2,52м кожна, дерев`яна палиця довжиною 3,25м, що опечатано безномерними криміналістичними наліпками у кількості 3 шт., з`єднувальний елемент каркасу з відрізком тканинного канату, який вилучено та упаковано до криміналістичного сейф-пакету №INP1005016, які зберігаються в камері зберігання речових доказів СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Речові докази по справі, а саме:

- рибу породи судак 1 шт довжиною 40 см, рибу породи підуст 1 шт довжиною 37 см, що зберігаються відповідно до Акту в ПП Клест, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 25 конфіскувати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 18.05.2023 на тимчасово вилучене майно скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення (частина 4 статті 475 КПК України), зокрема:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (частини 1, 2 статті 532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику та прокурору (частина 6 статті 376 КПК України).

Суддя: ОСОБА_1