Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1033/2023 Справа № 641/4314/23
УХВАЛА
Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить надати старшому дізнавачу сектору дізнання відділу поліції №2 ХРУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та по дорученню іншому працівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасовий доступ до речей та документів (копії) з можливістю їх вилучити, а саме, що стосується рішення слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , справа №553/4026/22, провадження №2-о/553/104/2022 від 23 вересня 2022 року; рішення слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , справа №553/4027/22, провадження №2-о/553/105/2022 від 21 вересня 2022 року, а саме їх копій завірених належним чином та копій аудіо, відео запису, які велись при заслуховуванні даних цивільних справ в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 , еmail: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
03.11.2022 року допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 11.04.2022 року ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_10 були евакуйовані з селища Слобідське. Приватний будинок, у якому вони мешкали зруйновано в результаті ворожих обстрілів. Саме з цього часу ОСОБА_6 та її чоловік, ОСОБА_10 разом з бабусею ОСОБА_8 , почали мешкати у квартирі АДРЕСА_3 . Також в даній квартирі проживає ОСОБА_7 разом з дружиною та малолітніми дітьми.
Через деякий час в них в сім`ї почалися конфлікти. ОСОБА_6 неодноразово викликала працівників поліції, так як скаржилась на те, що її син ОСОБА_7 спричиняє тілесні ушкодження їй, бабусі ОСОБА_8 та ОСОБА_10
15.09.2022 року близько 0 18 годині ОСОБА_9 знаходився вдома, в цей час він почув як йому стукають в вхідні двері його квартири, він відчинив двері та побачив, поблизу його двері знаходився ОСОБА_10 , який стукав в двері, також він побачив, що ОСОБА_6 намагається закрити вхідні двері до своєї квартири, але їй заважає її син ОСОБА_7 , в наслідок чого ОСОБА_6 тримала двері, а саме за ручку, в цей час її син ОСОБА_7 вдарив правою рукою кулаком по руці ОСОБА_6 , а саме наніс удар кулаком по лівій руці чуть вище великого та вказівного пальця в місці закінчення кісті руки та початку передпліччя, при ударі збив ручку дверей.
Після чого в ході конфлікту ОСОБА_6 та ОСОБА_10 попрохали ОСОБА_9 , посидіти в нього в квартирі, поки їх син знаходився в тамбурі, після чого ОСОБА_6 викликала працівників поліції по даному факту.
З метою всебічного, повного дослідження обставин вчинення вказаного злочину, у органу досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступу до речей і документів (копії), які знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказані відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні. Оскільки свідок ОСОБА_9 на даний час не має можливості давати буть-які свідчення за станом його здоров`я, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6794, діагноз: ішемічний інсульт (від 23.04.2023 р.) в лівій півкулі головного мозку з сенсо-моторною афазією, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик високий, церебральний атеросклероз, ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, СН ІІА ст., цукровий діабет ІІ тип, субкомпенсація, флегмона лівого передплічча, свідчитимуть про фактичне виконання об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України з боку ОСОБА_7 .
В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, підтримали клопотання в повному обсязі, просили задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в межах якого подається вказане клопотання, надані докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до положень ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись із ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ст. 160 КПК України - сторони кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою, або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13, зазначив що сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15-17 КПК України.
Дізнавач, прокурор не скористалися самостійним збором доказів відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від суду необхідних документів.
Дізнавач або прокурор зобов`язані довести слідчому судді, що виконані ними слідчі розшукові дії, направлені запити, не дали результату і тому вони вимушені звертатися із клопотанням про надання тимчасового доступу. При цьому слідчий повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо. В зворотному випадку слідчий суддя мусить відмовити у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів.
Всупереч вимогам ст.333 КПК України, дізнавач, прокурор не надали суду жодних доказів того, що відповідні заходи ними вживались на етапі досудового розслідування.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з п.19 ч.1 ст.7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, з дотриманням принципу безпосередності їх дослідження.
Крім того, вимога в частині надання тимчасового доступу по дорученню іншому працівнику Національної поліції України також не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача, прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим, оскільки дізнавачем, прокурором не доведено обставин, передбачених ст.163 КПК України, що є підставою для відмови у його задоволенні.
Керуючись ст.ст. 159, 163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1