ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/467/23 Справа № 693/1033/20 Категорія: виконання вироку Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника Уманського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації»

в Черкаській області - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

засудженого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. О. Козоріза на ухвалу Жашківського райсуду Черкаської обл. від 29.05.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою стосовно ОСОБА_8 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого вироком

Жашківського райсуду Черкаської

області від 14.04.2021 р. за ч. 1 ст.

263, ч. 3 ст. 309 КК України до 5

років позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК України звільненого від

відбування покарання з іспитовим

строком 2 роки, проживає

АДРЕСА_1 ,

відмовлено в задоволенні подання начальника Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_9 про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання.

Начальник Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання відносно ОСОБА_8 .

Вироком Жашківського райсуду Черкаської обл. від 14.04.2021 р. ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Однак засуджений ОСОБА_8 систематично на реєстрацію не з`являвся, що, на думку органу пробації, свідчить про небажання стати на шлях виправлення і не виконання обов`язків, покладених судом на період іспитового строку.

Відмовляючи у задоволенні подання суд послався на те, що у даному провадженні відсутні докази саме умисного нехтування засудженим покладених на нього обов`язків. Сам по собі факт неявки до органу пробації саме в установлені дні не свідчить про свідоме не виконання покладених на нього обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати через неправильне застосування вимог Закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити нову ухвалу, якою засудженого ОСОБА_8 направити для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного вироком Жашківського райсуду Черкаської обл. від 14.04.2021 р. Також, апелянт просить у ході апеляційного розгляду дослідити матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_8 та додаткові дані, які долучені до апеляційної скарги прокурора.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження полягає в тому, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Зокрема, судом не враховано, що засуджений ОСОБА_8 не виконував обов`язки встановлені Кримінально - виконавчим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Згідно змісту подання, копія вироку Жашківського райсуду Черкаської обл. від 14.04.2021 р. та розпорядження про виконання вироку відносно ОСОБА_8 надійшли до Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області 1.07.2021 р..

14.07.2021 р. засуджений ОСОБА_8 в письмовій формі був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання та обов`язками, які були покладені на засудженого згідно вироку. Відповідно до постанови Жашківського РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл. від 14.07.2021, йому було встановлено дні реєстрації: перший, другий, третій та четвертий понеділок кожного місяця, про що засуджений був письмово ознайомлений.

8.09.2021 р. матеріали відносно ОСОБА_8 у зв`язку з неявкою на реєстрацію та вчиненням адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, направлялись до Жашківського райсуду Черкаської обл. для заміни іспитового строку на реальну міру покарання, проте ухвалою суду від 6.10.2022 р. подання залишено без задоволення.

3.06.2022 р. матеріали відносно ОСОБА_8 у зв`язку з неявкою на реєстрацію та вчиненням адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, направлялись до Жашківського райсуду Черкаської обл. для заміни іспитового строку на реальну міру покарання, проте ухвалою суду від 18.07.2022 р. подання залишено без задоволення.

В подальшому було встановлено, що на ОСОБА_8 працівниками відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській обл. були складені протоколи про адмінправопорушення за ст. 176 КУпАП від 6.05.2022 р., за ч. 1 ст. 1751 КУпАП від 16.05.2022 р., за ст. 176 КУпАП від 1.06.2022 р. у зв`язку з чим йому було винесено попередження. Надалі засуджений 19.09.2022 р. без поважної причини не з`явився на реєстрацію.

Тобто, після відмови суду у задоволенні першого та другого подань, реально усвідомлюючи суть допущених порушень та наслідки у вигляді скасування відбування покарання з випробуванням, засуджений на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та продовжив допускати порушення умов відбування покарання, які стали підставою для направлення органом пробації до суду вже третього подання.

Так, Уманським РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл. 27.09.2022 р. до Жашківського райсуду Черкаської обл. втретє направлено матеріали стосовно засудженого ОСОБА_8 для вирішення питання про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання.

У подальшому, ОСОБА_8 , починаючи з 10.10.2022 р. взагалі перестав з`являтись на реєстрацію до органу пробації, не прибував до суду для розгляду подання про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання та систематично вчиняв адмінправопорушення, що потягли за собою адмінстягнення.

Встановлено, що за період іспитового строку засуджений не з`явився на реєстрацію до Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» 39 разів. Також, ОСОБА_8 неодноразово притягувався до адмінвідповідальності за ст. 176 КУпАП від 7.07.2021 р., за ч. 2 ст. 443 КУпАП від 7.07.2021 р., за ст. 176 КУпАП від 6.05.2022 р., за ч. 1 ст. 1751 КУпАП від 16.05.2022 р., за ст. 176 КУпАП від 1.06.2022 р., за ст. 176 КУпАП від 18.07.2022 р., за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 19.08.2022 р., за ч. 1 ст. 178 КУпАП від 1.11.2022 р., за ст. 176 КУпАП від 3.11.2022 р., за ст. 176 КУпАП від 4.03.2023 р..

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на системність порушень умов відбування покарання.

29.05.2023 р. ОСОБА_8 з`явився до суду та за його участю було розглянуто подання про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття реальної міри покарання. В ході судового розгляду ОСОБА_8 пояснив, що побачивши судову повістку він не хотів з`являтись до суду та до органу пробації, оскільки боявся, що буде направлений для відбуття реальної міри покарання. Засуджений не надав суду будь-яких підтверджень поважності неявки до органу пробації та до суду.

Відмовляючи у задоволенні подання начальника Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання суд мотивував рішення відсутністю підстав для задоволення подання, оскільки відсутні докази саме умисного нехтування засудженим покладеними на нього обов`язками, а сам по собі факт не явки до органу пробації саме в установлені дні не свідчить про свідоме не виконання покладених на нього обов`язків.

Апелянт звертає увагу на те, що упродовж усього терміну іспитового строку засуджений 39 разів не з`явився до органу пробації, вчинив 10 адмінправопорушень, чим порушив обов`язки та обмеження, передбачені ст. 76 КК України.

Однак, суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні подання не оцінив поведінку засудженого ОСОБА_8 , обставини, що описані в поданні та встановлені під час судового розгляду в їх сукупності та в основу свого рішення поклав лише те, що відсутні докази саме умисного нехтування засудженим покладеними на нього обов`язками.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Тобто, для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно з ч. 2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.

Тому, приймаючи вказане рішення суд не вірно трактував норми чинного законодавства та не прийняв до уваги те, що засудженим порушено обидві умови, передбачені ч. 2 ст. 78 КК України, прийняв рішення про відмову в задоволенні подання органу пробації.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію» встановлено, що метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Проте, ОСОБА_8 своєю поведінкою доводить, що виправлення його без відбування покарання не можливе, засуджений неготовий до самокерованої правослухняної поведінки.

ОСОБА_8 може остаточно уникнути покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, до якого він засуджений за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, зокрема не застосовано судом закон, який підлягає застосуванню, а саме ч. 2 ст. 78 КК України, та не направлено засудженого для відбування призначеного покарання згідно вироку суду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 та просила її задовольнити із вказаних у ній підстав, думку представника Уманського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_7 , який при вирішенні апеляційної скарги прокурора покладався на розсуд суду, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком.

Проте, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання начальника органу пробації про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного вироком суду покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вироком Жашківського райсуду Черкаської обл. від 14.04.2021 р. ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 14.07.2021 р. (особова справа а. с. 21) засудженого ОСОБА_8 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації і призначено йому днем явки 1, 2, 3 та 4 понеділок кожного місяця.

25.08.2021 р. ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, надавши пояснення, що не зміг вчасно добратися до райцентру через проблеми з транспортом. 6.09.2021 р. засуджений знову не з`явився на реєстрацію та повідомив, що не з`явився на реєстрацію у зв`язку з тим, що перебував на роботі далеко від дому, в іншій області, а тому не встиг вчасно повернутися.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що беззаперечно не встановлено, що в діях засудженого був умисел на порушення покладених судом обов`язків.

Так, апеляційний суд погоджується з тим, що в діях засудженого вбачається, в деякій мірі, дещо зневажливе ставлення до обов`язків, покладених вироком суду та його низька правова культура. Проте, на думку апеляційного суду, місцевий суд обґрунтовано не знайшов у діях засудженого умислу на систематичне порушення покладених судом обов`язків, оскільки засуджений, згідно листка реєстрації (особова справа а. с. 42) у більшість днів встановленої йому явки все ж таки з`являвся до сектору з питань пробації.

Дослідивши особову справу засудженого ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції констатує як наявність явок засудженого до органу пробації, так і відміток про те, що засуджений не з`явився (особова справа а. с. 64). Проте в матеріалах провадження є численні довідки представника органу пробації ОСОБА_7 , з яких вбачається, що встановленими заходами було з`ясовано, що засуджений ОСОБА_8 за вказаною домашньою адресою не перебував на протязі кількох тижнів. Згідно пояснення ОСОБА_8 він проживав деякий час не у с. Сорокотяга, а у м. Жашків Черкаської обл.

Згідно наявних характеристик Сорокотязького старостинського округу: ОСОБА_8 за час проживання у селі зарекомендував себе з позитивної сторони. Жодних скарг від жителів села та сусідів на нього не було. Порушень громадського порядку не допускає. Тобто, на думку апеляційного суду, характеристика на ОСОБА_8 в цілому є позитивною, за місцем проживання він поводить себе як добропорядна, законослухняна людина.

Згідно довідки фахівця Уманського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл. ОСОБА_7 від 25.10.2022 р., з метою з`ясування причин неявки на реєстрацію до районного сектору ОСОБА_8 був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_8 на час виїзду представника пробації перебував у себе вдома, але не з`являвся на реєстрацію, оскільки знаходився у хворобливому стані внаслідок його сильного побиття невідомими і тим, що йому було тяжко ходити. До лікаря ОСОБА_8 не звертався.

Отже, в цілому дослідивши матеріали особової справи на ОСОБА_8 № 21/2021, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення місцевого суду, яким відмовлено у задоволенні подання органу пробації є вірним за своєю суттю, тому що дійсно поведінка засудженого свідчить про правовий нігілізм, яка характеризується дещо зневажливим ставленням до правових принципів, однак виключає злочинний намір.

Зазначені обставини обґрунтовано позбавили місцевий суд можливості зробити однозначний висновок про умисне невиконання засудженим без поважних причин покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення в місця позбавлення волі відносно засудженого і з цим погоджується апеляційний суд.

Що стосується притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_8 , то суд апеляційної інстанції вважає те, що стосовно нього були складені протоколи про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 443 КУпАП (перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно), ст. 176 КУпАП (виготовлення або зберігання без мети збуту самогону чи інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення, виготовлення або зберігання без мети збуту апаратів для їх вироблення), ч. 1 ст. 1751 КУпАП (куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль), ще не свідчить беззаперечно про те, що вчинення таких порушень може свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що вчинення такого порушення не може свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення.

У зв`язку з цим апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції за наявних обставин цілком обґрунтовано дійшов висновку про те, що з огляду на вказані обставини, поведінка засудженого ОСОБА_8 не може свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, намагання уникнути контролю за його поведінкою зі сторони сектору з питань пробації, а тому і відмовив у задоволенні клопотання органу пробації і з цим висновком також погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, ухвала місцевого суду, якою відмовлено у задоволенні подання про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного вироком суду покарання, на переконання апеляційного суду, є гуманною, не порушує засад кримінального процесуального законодавства, узгоджується з матеріалами провадження та доказами, які досліджені в судовому засіданні, та яким суд дав вірну оцінку.

Доводи прокурора щодо незаконності рішення суду першої інстанції та необхідності задоволення подання органу пробації про скасування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання за вироком суду є передчасними та спростовуються наведеними даними.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не встановлено поза розумним сумнівом, що засуджений умисно та систематично не виконував покладені на нього обов`язки, тому ухвала суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для її скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора не вбачається.

Місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для скасування ухвали суду.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. О. Козоріза задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Жашківського райсуду Черкаської обл. від 29.05.2023 р., якою відмовлено у задоволенні подання нач. Уманського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл. ОСОБА_9 про скасування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбуття призначеного вироком суду покарання - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської обл. О. Козоріза - залишити без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді