КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-кп/824/3882/2023 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0001030,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 27 лютого 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою із відбуванням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченому ОСОБА_8 залишено без зміни.

Судом визнано доведеним, що Командир 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_8 в умовах воєнного стану у порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), близько 21 години 00 хвилин 22 жовтня 2022 року самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та невживаючи жодних заходів для з`явлення до військової частини НОМЕР_1 , до моменту його затримання 27 лютого 2023 року у порядку ст. 208 КПК України.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року скасувати в частині призначеного покарання та застосувати положення ст. 75 КК України.

Апелянт мотивує доводи апеляційної скарги тим, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення 22.10.2022, тобто на час дії ст. 75 КК України у редакції Закону України №1576-IX від 29.06.2021, а тому є підстави для застосування ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судове засідання суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 недоставлений конвойною службою. Захисник ОСОБА_7 не наполягала на його присутності у судовому засіданні, а тому за відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем вчинені в умовах воєнного стану.

Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України, колегія суддів не вбачає.

Як убачається із вироку, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочинам; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується посередньо, є військовослужбовцем Збройних Сил України; обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, і призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, яке за своїм видом і мірою відповідає меті покарання у розумінні ст. 50 КК України

Отже, обираючи вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд у повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, врахувавши у тому числі й ті обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про можливість застосування положень ст. 75 КК України до обвинуваченого є неспроможними та такими, що не узгоджуються із положеннями Закону.

Так, ОСОБА_8 самовільно залишив місце служби військової частини 22 жовтня 2022 року, що є початком злочину. Кінцем злочину є затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України - 27 лютого 2023 року.

Зміни до ст. 75 КК України внесено Законом України № 2839 - ІХ від 13.12.2022, тобто на момент закінчення злочину (27.02.2023) діяла вже нова редакція ст. 75 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, оскільки у зв`язку із набранням 27 січня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст. 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

З урахуванням викладеного, підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,- без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: ______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4