ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/ 98/23
Справа: 663/375/20
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001842 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 25.01.2022 року, якою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 369-2, ч. 3 ст. 369 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 25.01.2022 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 71 790 грн. до 25 березня 2022 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду від 25.01.2022 року скасувати , постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора і змінити обраний ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який у виді домашнього арешту.

Вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Ухвала не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження

Зазначає, що прокурор не довів суду неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на відомості про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку.

Зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК .

Проте клопотання прокурора не містить переконливого обґрунтування наявності ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків цілком може забезпечити більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту по

АДРЕСА_1 , на що вказує поведінка обвинуваченого , який жодних дій з метою переховування не вчиняв.

Ризику вчинення нових злочинів не існує, оскільки відносно обвинуваченого не має жодних кримінальних проваджень.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_7 направив заяву про розгляд провадження за його відсутності та вказав , що у повному обсязі підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог.

Від ОСОБА_8 заяви щодо участі в апеляційному розгляду не надходило.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як вбачається з наявних матеріалів, в провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001842 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.369-2, ч.3 ст.369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні на стадії судового провадження продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 08.05.2020 року з визначеним розміром застави 60210 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2021 року обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено строк дії раніше обраних запобіжних заходів у виді тримання під вартою до 28.01.2022 року.

В судовому засіданні 25.01.2022 року суд відповідно до приписів ст. 331 КПК України розглянув клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 прокурор обґрунтував продовженням існування ризиків, продовжити злочинну діяльність, вчинити інший злочин, перешкодити кримінальному провадженню, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та , як видно з ухвали суду, в судовому засіданні зазначив, що на час розгляду клопотання підстави та ризики, які були визначені при застосуванні запобіжних заходів, не змінилися. Прокурор вказав, що обвинувачений може продовжити вчиняти злочини, в яких обвинувачується, а також вчинити інший злочин, оскільки за місцем проживання має коло друзів сумнівної репутації, офіційно не працевлаштований, обвинувачується у вчиненні злочинів, за скоєння яких передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, тому продовжують існувати ризики , передбачені п. 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України

Задовольнивши клопотання прокурора, суд, як видно, погодився із доводами про продовження існування вказаних у клопотанні прокурора ризиків та які виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Судом, як видно, враховано характер інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, та тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання винним у вчиненні тяжких злочинів за частиною 2 статті 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, за частиною 3 статті 369 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої та із спеціальною конфіскацією, а також відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має законних джерел існування, характеризується негативно, має слабкі соціальні зв`язки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до скоєння злочинів, і дійшов висновку , що продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити одну із дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема продовжити злочинну діяльність, вчинити інший злочин, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів умисних злочинів, які вчинялись за попередньою змовою групою осіб; у кримінальному провадженні не допитано свідків, не досліджено речові та письмові докази.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , суд першої інстанції виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування ( продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, та суспільну небезпечність інкримінованих злочинів , а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження захисника про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід визнати безпідставними.

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки були фактично враховані, як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.

Відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту до апеляційної скарги не додано.

Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання на території Херсонської області не може бути визнано таким чинником, який сам по собі нівелює встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому злочинів, їх тяжкість та суспільну небезпечність, враховуючи обставини, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК, на репутацію обвинуваченого, його соціальні зв`язки, за відсутності доказів того, що вони здатні впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти існуючим на час постановлення ухвали суду ризикам, враховуючи інші відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, характеризується негативно, погоджується із висновком суду, про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою зважаючи на те, що раніше встановлені ризики не перестали існувати.

Встановлені ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на час постановлення оскаржуваної ухвали , що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не міг запобігти існуючим ризикам , що в свою чергу не слугувало виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України та існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним, судом продовжено строк тримання під вартою із визначеним розміром застави.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

З даних ЄДРСР , що наявні, вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 20.05.2022 року, ухвалою цього ж суду від 16.05.2022 року продовжено строк тримання під вартою до 14.07.2022 року, ухвалою від 13.07.2022 року продовжено до 09.09.2022 року.

Ухвалою суду від 01.09.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 331, 404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 25.01.2022 року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4